Справа № 379/1214/22                                                                              Суддя в суді першої інст. - Разгуляєва О.В., 
Провадження № 33/824/570/2023                                                        Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
16 січня 2023 року                                                                                               м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
захисника - Шапошника Є.В.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 13 грудня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 
            Відповідно до постанови судді, 12.11.2022 року о 19 год. 16 хв. ОСОБА_1 , в м. Тараща по вул. Б.Хмельницького, керував автомобілем «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810» на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується тестом № 76 від 12.11.2022р., результат огляду становить 1,26% проміле. своїми діями ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.          
            Постановою Таращанського районного суду Київської області від 13 грудня   2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Шапошник Є.В. подав апеляційну скаргу,  в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Мотивуючи такі вимоги захисник зазначає, що висновок суду про те, що наявні в матеріалах справи докази є належними та допустимими для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є помилковими.
Так, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить дати вчинення правопорушення, а тому не може бути належним доказом у справі. Крім того, наявний в матеріалах справи акт огляду повністю не заповнений, не містить анкетних даних особи, які б дали змогу встановити особу, яка поставила підпис у графі "з результатами огляду згоден".
Зазначає, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП працівниками поліції не було запропоновано та направлено ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.
Також, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема і щодо права на допомогу захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.9 "а" ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
 - протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 178743 від 12.11.2022 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , який не заперечував встановлених протоколом даних (а. с. 1);
            - актом огляду на стан сп`яніння та роздрукованим протоколом приладу «Драгер», з результатом 1, 26 промілле, з яких слідує, що ОСОБА_1 , згоден з результатом огляду на визначення стану сп`яніннявід 12.11.2022 (а.с. 3, 4), 
            - направленням на огляд водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я (а.с. 6).
            - відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано події, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2022 року (а.с. 8).
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1  у порушенні ним вимог п.2.9 "а" ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом тесту «Драгер» та, всупереч вимог ст. 266 КУпАП, і не був доставлений до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, є неспроможними, оскільки відсутність заперечень від ОСОБА_1 щодо результатів огляду на визначення стану сп`яніння зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, як і згода водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер".
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема і щодо права на допомогу захисника, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та є безпідставними.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
           Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 13 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко