ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/759/23 Справа № 188/1763/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, – 

ВСТАНОВИЛА:

       У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України із закінченням строків давності.
       Разом з тим, злочинними діями відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка обґрунтовується коштами, витраченими на придбання ліків, що підтверджується чеками на суму 4 122, 47 грн.
       Крім того, діями відповідача позивачу було спричинену моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 30 000, 00 грн, яка виразилась у тому, що своїми злочинними діями відповідач завдав позивачу глибоких психічних страждань, переживань, порушив її звичайні життєві зв`язки, вона втратила спокій і сон, стала дратівливою та неврівноваженою, погіршились її стосунки з оточуючими й стан її здоров`я, відновлення якого потребує додаткового та тривалого часу.
       У зв`язку з чим, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь в якості матеріальної шкоди 4 122, 47 грн, моральну шкоду в сумі 30 000, 00 грн, 4 000, 00 грн понесених нею витрат на правову допомогу в межах кримінальної справи №188/1409/18, а також покласти на відповідача витрати на правову допомогу в межах даної цивільної справи.
       Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 4 122 грн 47 коп., моральну шкоду в сумі 3 000 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн 00 коп. В решті позовних вимог – відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.
       Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, тому справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення — без змін, з огляду на таке.
       Судом встановлено, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності (а.с. 5).
       Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року цивільний позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу залишено без розгляду (а.с. 6-7).
       Вищевказані ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області набрали законної сили і в установлені законодавством строки оскаржені не були.
       Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 та стягуючи з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 4 122 грн 47 коп., моральну шкоду в сумі 3 000 грн та витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням того, що позивачу внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення були заподіяні легкі тілесні ушкодження.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
       Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
       Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 ЦПК України).
       У справі, що переглядається, на підтвердження позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4 122, 47 грн позивачем було надано виписку із медичної карти хворої із зазначенням діагнозу, призначеного лікування, станом здоров`я на час виписки та рекомендацією лікаря щодо подальшого лікування, копію чеків про придбання медичних препаратів згідно призначення лікаря, направлення на медичне обстеження, довідку про призначення ліків.
       В судовому засіданні судом першої інстанції було установлено та перевірено за участю сторін, що кожен придбаний лікарський препарат було призначено лікарем, згідно діагнозу пацієнта та станом її здоров`я, лікування позивача за наглядом лікаря відбувалось виключно з метою покращення стану здоров`я, що погіршилось з вини відповідача, що у свою чергу також було встановлено ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року.
       Таким чином, районний суд зробив обґрунтований висновок, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрат на лікування в сумі 4 122, 47 грн підлягає повному задоволенню, оскільки його розмір підтверджується ксерокопіями квитанцій про купівлю медикаментів та довідками про необхідність лікування цими медичними препаратами.
       При цьому, колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, присудженої судом першої інстанції, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, а також враховуючи, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, тому відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо завищеного розміру моральної шкоди, стягнутої судом з нього на користь позивача.
       Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, надавши вибірково оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки місцевий суд належно обґрунтував прийняття чи відхилення того чи іншого доказу, надав вичерпні відповіді на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин, а тому доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до непогодження з оскаржуваним судовим рішенням та необхідністю здійснення переоцінки доказів у справі.
       Водночас, колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо недотримання суддею норм ЦПК України з очевидною перевагою одній зі сторін (позивачеві) також в частині вирішення позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.
       Як установлено районним судом, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 4 000, 00 грн під час розгляду кримінального провадження, в якому вона є потерпілою, які в свою чергу підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що були оглянуті в судовому засіданні за участю представників сторін і, відповідно, знайшли своє підтвердження.
       Витрати на правову допомогу в межах розгляду даної цивільної справи в сумі 9 000, 00 грн також знайшли своє підтвердження, зокрема згідно квитанції від 23 червня 2022 року, акта виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2021 року та договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2021 року, які було подано стороною позивача до закінчення судових дебатів у справі.
       Отже, стороною позивача не пропущено строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України, для подання вищевказаних доказів та районним судом правомірно було прийнято такі докази як належні, а тому колегія суддів дійшла висновку про правомірність задоволення цієї позовної вимоги в повному обсязі.
       Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.
       Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
       Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова