ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/6245/22
Провадження № 22-ц/4820/286/23

Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю: позивача, його представника, представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 686/6245/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником – адвокатом Сергійчуком Юрієм Вікторовичем на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді про  поновлення  на  роботі, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :
В березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді №20/о від 22.02.2022 року «Про звільнення тренера - викладача відділення боксу ОСОБА_1 », поновити його на роботі на посаді тренера - викладача відділення боксу Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді з 23 лютого 2022 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також покласти на відповідача судові витрати. 
На обґрунтування своїх вимог вказував, що його звільнення за ч.3 ст.40 КЗпП  України є неправомірним.
Так, зазначав, що 03.09.2021 року згідно наказу №109/д Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді йому була оголошена догана. Однак, 16 вересня 2021 року ним були написані письмові пояснення, де були спростовані відомості, вказані в Актах перевірки навчально-тренувальних занять, які в свою чергу стали підставою для оголошення догани. Позивач також вказував, що зі змісту  наказу неможливо встановити за порушення яких правил трудової дисципліни йому було оголошено догану. В наказі вказано лише на пункти посадових обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку, Статуту без зазначення їх змісту. 
ОСОБА_1 зазначав, що обставини, викладені в Актах перевірки навчально-тренувальних занять були спростовані батьками учнів, що навчаються в групах, де він викладає. В Актах перевірки навчально-тренувальних занять в основному фіксувалась відсутність тренера на робочому місці та вихованців на тренуванні, при цьому в наказі про оголошення догани відсутні відомості про те, чим передбачено обов`язок перебування тренера та вихованців у певному місці, яким  документом встановлено місце  проведення  занять, час їх проведення та алгоритм дій тренера у разі відсутності вихованців. Догана накладена неправомірно, а тому не може бути підставою для звільнення працівника за п.3 ст.40 КЗпП України.
Оскаржуваний наказ №20/о від 22 лютого 2022 року «Про звільнення тренера-викладача відділення боксу ОСОБА_1 » фактично обмежений загальним  посиланням на систематичне порушення трудових обов`язків з боку працівника, містить  лише  доповідну  записку інструктора - методиста ОСОБА_2 , акт огляду відео фіксації спостереження від 07.02.2022 року, наказ№109/д від 03.09.2021. Позивач також вказував, що наказ про його звільнення нормативно не обґрунтований. Тому просив суд ухвалити рішення, яким задоволити його позовні вимоги.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року в задоволенні позову було відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Сергійчука Ю.В. подав апеляційну скаргу просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким відмовити в позові.
Так апелянт вказує, під час робота тренера-викладача відділення  боксу Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді (далі - ХОЦФВУМ) здійснювалась на підставі Правил внутрішнього трудового розпорядку ХОЦФВУМ, Статуту ХОЦФВУМ, а також наказу № 98/1 від 31.08.2021р., яким, зокрема, у п. 9 було встановлено тренерам-викладачам суворо дотримуватись встановленого розкладу занять, при цьому всі зміни до розкладу занять вносяться на підставі письмової заяви тренерів-викладачів, погоджених із старшими тренерами-викладачами та затвердженими директором центру, не пізніше, як за три дні до зміни розкладу занять.
Згідно розкладу затверджених занять ОСОБА_1 , тренер проводить заняття з понеділка по четвер включно. 04.02-06.02 2022р. були відповідно – п`ятниця, субота та неділя, дні, які не є робочими днями ОСОБА_1 . При цьому, жодним нормативно-правовим актом з вище перелічених документів, яким підпорядковуються тренера, так само як і Посадовою інструкцією не заборонено тренеру займатися у вільний час та за наявності вільного залу та такі дії не можуть трактувався як порушення трудової дисципліни.
       Жодним доказом, наданим відповідачем не зазначено чи проводилися такі заняття в робочий час тренера, чи в поза робочий. Не встановлено, що мається на увазі «з особами, які не є вихованцями ХОЦФВУМ». Крім того, не було вказано, чи проводилися заняття з вихованцями центру у дні поза межами затвердженого розкладу у його робочий час, чи поза робочий час, що ніяк не може розцінюватися як порушення.
       Судом не було виконаного обов`язку, визначеного п. 3 ст. 40 КЗпП України щодо перевірки правомірності накладення стягнення на ОСОБА_1 , зокрема, судом належним чином не з`ясовувалося які саме трудові обов`язки систематично не виконував позивач, що призвело до його звільнення. Зокрема, на думку апелянта, суд належними чином не перевірив правомірність накладення на нього догани, згідно наказу №109/д від 03.09.2021р. та вважає догану неправомірною.
Посилаючись на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 08.08.2018р. по справі № 172/1113/16-ц, вказує, що наказ про звільнення фактично обмежений загальними посиланнями на систематичне порушення трудових обов`язків з боку працівника, містить лише посилання на доповідну записку інструктора-методиста ОСОБА_2 , акт огляду відеофіксації спостереження від 07.02.2022р., наказ ХОЦФВУМ№ 109/д від 03.09.2021р. При цьому, не наведено конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, не зазначено коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.
Також, на думку апелянта, суд безпідставно, при вирішені спору, не взяв до уваги звернення батьків учнів до голови Хмельницької обласної ради, голови Хмельницької обласної державної адміністрації, керівника Хмельницької обласної федерації боксу, начальника молоді та спорту ХОДА, міського голови, начальника молоді та спорту з проханням припинення тиску на тренера ОСОБА_1 .
Крім того, апелянт звертає увагу, на ймовірне нехтування саме керівництвом ХОЦФВУМ Статуту, адже згідно затвердженого розкладу занять на 2021-2022 навчальний рік на початку навчального року у тренера ОСОБА_1 було 3 групи дітей з загальною кількістю 18 тренувань на тиждень, з 04.10.2021р.кількість занять зменшилася, а вже з 03.11.2021р. залишилася лише 1 група з 4 заняттями на тиждень. На думку апелянта, вказане підтверджує здійснення тиску на тренера ОСОБА_1 та перешкоджання йому у здійснені його трудових обов`язків, а саме фізичного виховання дітей.
Таким чином, апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, уваленим з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що наказом ВО директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді ; 44/о від 17 червня 2004 року позивача ОСОБА_1 прийнято на посаду тренера-викладача відділення боксу з посадовим окладом згідно штатного розкладу. Визначено тижневе навантаження 12 годин.
Згідно затвердженого розкладу занять відділення боксу на 2021/2022 навчальний рік для ОСОБА_1 встановлено групу для тренування ПП-2 з графіком з понеділка по четвер з 16.00 по 17.30, зал боксу ОЦФВУМ.
Наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді №109/д від 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни оголошено догану, а саме в порушення п.п. 2.2.,2.4 посадових обов`язків тренерів-викладачів відділень ОЦФВУМ, п.3.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку ХОЦФВУМ, п.п.1,11,14 п.3.6, п.3.9 Статуту ХОЦФВУМ ОСОБА_1 без поважних причин, без  доведення  до відома керівництва  обласного  центру  був  відсутній  на робочому  місці 02.09.2021 року (з 15 год.30 хв. по 17 год.00 хв.), 02.09.2021 року з 17 год.00 хв. по19 год.15 хв.).
22 лютого 2022 року  наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді №20/о позивача ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання своїх посадових обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Наказ мотивований тим, що в період з 04.02.2022 року - 06.02.2022 року тренер-викладач відділення боксу ОСОБА_1  без дозволу керівництва  обласного центру самовільно проводив навчально-тренувальний процес  засобами, які не є вихованцями Хмельницького  обласного центру фізичного виховання учнівської молоді (надалі ХОЦФВУМ), а також без дозволу керівництва обласного центру, самовільно змінивши розклад занять проводив навчально-тренувальний процес з вихованцями ХОЦФВУМ у дні, поза межами затвердженого розкладу занять тренера-викладача на 2021/2022 навчальний рік, що є порушенням п.9 наказу ХОЦФВУМ №98/1 від 31.08.2021 року, пп. 2.13,4.3. посадових  обов`язків тренера-викладача ОЦФВУМ, п.3.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку ХОЦФВУМ, п.п.11 п.3.6., п.3.9 Статуту ХОЦФВУМ.
Звільнення позивача з займаної посади було погоджено на засіданні Профспілкового комітету Хмельницького  обласного центру фізичного виховання  учнівської молоді. 
За п.п. 1.1, 1.7, 1.9, 1.10 Статуту ХОЦФВУМ даний заклад є комунальним позашкільним навчальним закладом, який забезпечує розвиток фізичних здібностей вихованців, перебуває у комунальній власності, є об`єктом спільної власності управління центром здійснює Хмельницька обласна рада, заклад створено на базі обласної дитячо-юнацької спортивної шкоди, у своїй діяльності ХОЦФВУМ керується Конституцією України, законами України «Про освіту», «Про позашкільну освіту», «Про фізичну культуру і спорт», Положенням про позашкільний навальний заклад, Положенням про дитячу юнацьку спортивну школу, рішеннями Хмельницької обласної ради, розпорядженнями голови Хмельницької обласної адміністрації, наказами Департамента та цим Статутом.
За п.п. 3.6, 3.9 Статуту ХОЦФВУМ педагогічні працівники Центру зобов`язані виконувати навчальні плани та програми, берегти здоров`я учнів, захищати їх інтереси, дотримуватись вимог Статуту, посадових інструкцій, правил внутрішнього трудового розпорядку та чинного законодавства, вести і своєчасно подавати документацію, пов`язану з виконанням посадових обов`язків, виконувати накази і розпорядження  керівника Центру. Тренери - викладачі  працюють відповідно до розкладу занять, що затверджується керівником центру.
Правила внутрішнього трудового розпорядку затверджено Протоколом загальних зборів трудового колективу №1 від 09.12.2020 року та доведені до відома  ОСОБА_1 , що був присутній на зборах колективу.
За п.3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ХОЦФВУМ всі працівники зобов`язані в т.ч. сумлінно виконувати свої трудові обов`язки; своєчасно і точно  виконувати  розпорядження  працедавця, вказівки безпосереднього керівника і керівника  структурного підрозділу; дотримуватись  Статуту, Колективного  договору, Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій; дотримуватись трудової дисципліни. Відповідно до п.5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, працівникам тренерсько-викладацького складу забороняється в межах робочого часу змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи.
Посадові обов`язки тренера-викладача ХОЦФВУМ затверджені наказом №114/д від 13.09.2021 року та доведені до відома ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2.13., 4.3. тренер-викладач не допускає до навчально-тренувальної та спортивної роботи вихованців, які не пройшли медичне обстеження в установленому порядку. Разом з медичними працівниками контролює:стан здоров`я учнів-спортсменів, фізичну підготовленість, функціональні можливості кожного учня-спортсмена, регулює фізичне навантаження, якщо учень скаржиться на самопочуття, негайно направляє його до лікаря.
Тренер-викладач несе відповідальність за проведення навчально-тренувального процесу згідно розкладу занять. Невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту, правил внутрішнього трудового розпорядку, центру, нормативно-правових документів, несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.
За наказом №98/1д від 31.08.2021 року по Хмельницькому обласному центру фізичного виховання учнівської молоді встановлено п.9 тренерам-викладачам суворо дотримуватись встановленого розкладу занять, при цьому всі зміни до розкладу занять вносяться на підставі письмової заяви тренерів-викладачів, погоджених зі старшими тренерами-викладачами відділень та затверджених директором центру не пізніше, як за три дні до зміни розкладу занять. 
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.
Статтею 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Працівник може бути звільнений з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (стаття 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.
При вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої статті 40  КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов:
- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;
- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності;
- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним;
- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;
- з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.
Для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Так наказом директора Хмельницького обласного центру фізичного виховання учнівської молоді №109/д від 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни оголошено догану.
Посилання апелянта в позовній заяві на письмові пояснення щодо проведення занять поза приміщенням навчального закладу не є достатніми та переконливими доказами щодо спростування факту відсутності позивача на робочому місці з поважних причин у вказаний в наказі робочий час, інформація в поясненнях має загальний характер без зазначення конкретних дат та часу. Крім того в поясненнях вказано, що позивач займався з учнями в ранковий час, а догана оголошена за відсутність на робочому місці з 15 години. Будь-яких інших письмових доказів в підтвердження правомірності відсутності позивача на робочому місці у вказаний в наказі час (навчальні плани, конспекти занять, письмове погодження з керівництвом установи, тощо) суду надано не було. 
Крім того, позивачем зазначений наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді доган до суду не оскаржувався, а сама незгода позивача із застосованими до нього стягненнями не свідчить про його неправомірне застосування роботодавцем. Незаконність даного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не встановлено.
В наказі про звільнення позивача роботодавцем зазначено підстави звільнення із посиланням на дисциплінарні стягнення, які мали місце під час неналежного виконання трудових обов`язків у вересні 2021 року, щодо яких вказано вище, та в лютому 2022 року.
Так судом встановлено, що в період з 04.02.2022 року - 06.02.2022 року тренер-викладач відділення боксу ОСОБА_1  в порушення . 9 наказу ХОЦФВУМ №98/1 від 31.08.2021 року, пп.2.13, 4.3. посадових обов`язків тренера-викладача ОЦФВУМ,п.3.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку ХОЦФВУМ,п.п.11 п.3.6., п.3.9 Статуту ХОЦФВУМ без дозволу керівництва  обласного центру самовільно  змінив  розклад занять, проводив навчально-тренувальний процес з вихованцями ХОЦФВУМ у дні, поза межами затвердженого розкладу занять тренера-викладача на 2021/2022 навчальний рік.
Крім того позивач самовільно проводив навчально-тренувальний процес  в приміщенні закладу з особами, які не є вихованцями Хмельницький обласний центр фізичного виховання учнівської молоді без будь-яких медичних документів.
В той же час учасниками навчально-тренувальної та спортивної роботи в спортивній школі згідно положення про Положенням про дитячу юнацьку спортивну школу, Статуту ХОЦФВУМ є вихованці; тренери-викладачі, медичні працівники та інші фахівці; батьки або особи, що їх замінюють; директор та його заступники інші представники підприємства, а зарахування до спортивної школи здійснюється на підставі заяви батьків або осіб, що їх замінюють, та/або дитини, яка досягла 16-річного віку, медичної довідки про стан здоров`я та відсутність медичних протипоказань для занять спортом з медичного закладу.
Вказані обставини підтверджуються доповідними записками інструктора-методиста закладу ОСОБА_3 , Д.Барилюка. чергового по закладу ОСОБА_4 , відеозаписами з камер спостереження в залі боксу, актом огляду даних відеозаписів комісією закладу.
Отже, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено порушення роботодавцем вимог трудового законодавства під час його звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Доводи апеляційної скарги, що жодним нормативно-правовим актом з вище перелічених документів, яким підпорядковуються тренера, так само як і Посадовою інструкцією не заборонено тренеру займатися у вільний час та за наявності вільного залу та такі дії не можуть трактувався як порушення трудової дисципліни, не встановлено, що мається на увазі «з особами, які не є вихованцями ХОЦФВУМ» з вищевказаних підстав слід відхилити, такі доводи апелянта спростовуються вищенаведеними доказами, які свідчать про порушення ним трудової дисципліни у вигляді самовільної зміни розкладу занять, самовільного проведення занять з особами, які не є вихованцями закладу.
Також суд з мотивів, наведених в мотивувальній частині, відхиляє посилання апелянта на         неправомірність накладення на нього догани, згідно наказу №109/д від 03.09.2021р.
Щодо тверджень апелянта, що суд безпідставно, при вирішені спору, не взяв до уваги звернення батьків учнів до голови Хмельницької обласної ради, голови Хмельницької обласної державної адміністрації, керівника Хмельницької обласної федерації боксу, начальника молоді та спорту ХОДА, міського голови, начальника молоді та спорту з проханням припинення тиску на тренера ОСОБА_1 , то такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки вказане звернення не є відповідним доказом на спростування висновків суду та не містить фактів, що можуть свідчити про незаконність оспорюваного наказу.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником – адвокатом Сергійчуком Юрієм Вікторовичем, залишити без задоволення. 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення 03 лютого 2023 року.

Судді  А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова