П О С Т А Н О В А

      І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
20 лютого 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Справа №759/26767/21
Провадження № 22-ц/824/4012/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   
учасники справи:     позивачі:        ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
                                   відповідачі:    ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
                                   третя особа    Комунальне підприємство «Керуюча компанія з                                                                      обслуговування житлового фонду Святошинського                                                                району м. Києва»,
            
розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2021 року   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, який в подальшому було уточнено (т. 2, а. с. 6-8), до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва»), про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.
Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що позивачі були співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
З 13 червня 2021 року з вини відповідачів відбулось залиття вказаної квартири. 
13 вересня 2021 року комісією ЖЕД № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» був складений акт обстеження 
кв. АДРЕСА_1 у зв`язку із залиттям, де зазначено, що станом на 13 вересня 2021 року встановлено, що квартира розташована на 1-му поверсі 
9-ти поверхового будинку 1969 року забудови, будинок спроектований так, що стоякові інженерні внутрішньо-будинкові мережі ХВП, ГВП, каналізація проходять в шахті кухонь та є спареними між квартирами, зі сторони кухонь по проекту труби закриті цегляною та фанерною перегородкою. При візуальному огляді квартири АДРЕСА_2 в приміщенні кухні на внутрішній поверхні стелі виявлено вологі сліди, зумовлені залиттям з вище розташованої кв. АДРЕСА_3 в зв`язку з виявленою тріщиною на хрестовині та раструбі.
Як зазначили позивачі, співвласники квартири АДРЕСА_4 , не вжили необхідних заходів для проведення ремонтної роботи по усуненню причини затоплення та не в повному обсязі надали доступ працівникам ЖЕД № 3 в квартиру для проведення ремонтних робіт. Залиття відбувається до цих пір. Згідно чинного законодавства Споживач комунальних послуг зобов`язаний допускати у приміщення, будинки представників Виконавця для ліквідації аварій, усунення неполадок тощо в порядку визначеному законом.
Позивачем направлялась вимога до відповідачів з приводу вжиття заходів (ремонтних робіт з припинення витоку води) по припиненню залиття квартири, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району 
м. Києва» неодноразово направлялись по пошті попередження про надання доступу до 
кв. АДРЕСА_4 , проте відповідачі жодним чином не реагували, і, як наслідок, представниками керуючої компанії повторно були складені акти від 26 липня 2021 року, 30 липня 2021 року, 27 серпня 2021 року про залиття квартири, які аналогічні за змістом до акту від 13 вересня 2021 року.
За переконанням позивачів, залиття квартири сталось саме з вини відповідачів. 
Після ремонту, 05 жовтня 2021 року позивачі продали квартиру.
23 червня 2022 року за замовленням позивача на підставі договору № 1370 
від 20 червня 2022 року ПП «Експертзабезпечення» було здійснено незалежну оцінку вартості проведення відновлювального ремонту квартири. В результаті оцінки вартість проведення відновлювального ремонту квартири після її залиття станом на час проведення дослідження склала 25 000,00 грн. відповідно до звіту про незалежну оцінку майнових прав. 
Проте, позивачі зазначили, що вартість матеріальної шкоди, яку просять стягнути на їх користь, становить 21425,00 грн. В добровільному порядку відшкодувати шкоду мешканці кв. АДРЕСА_3 відмовляються.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням уточнених позовних вимог,просили стягнути солідарно з відповідачів на їх користь 21 425,00 грн. за завдану матеріальну шкоду, витрати за надання правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн., а також витрати за проведення оцінки та судовий збір. 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року відкрито провадження в справі та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. В судове засідання викликано учасників справи. 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
11 березня 2022 року до суду від представника відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позов.
Відзив мотивовано тим, що позовні вимоги є безпідставними та незаконними, оскільки вся відповідальність за залиття кв. АДРЕСА_2 з 13 червня 2021 року належить 
КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району 
м. Києва», так як останнє відбулося через виявлену тріщину на хрестовині та раструбі каналізаційного стоку, який потребував ремонту та наразі перебуває в аварійному стані, вини відповідачів в даному залитті немає. Відповідальність за стан внутрішньобудинкової мережі, в тому числі системи каналізації не може бути покладена на відповідачів. Також зазначено, що 04 вересня 2021 року ОСОБА_5 безпосередньо та добровільно надала повний доступ працівникам ЖЕД № 3 до квартири АДРЕСА_4 та до стоякових внутрішньо-будівельних інженерних мереж й каналізації без жодних обмежень. Працівниками ЖЕД № 3 та слюсарем-сантехніком, який був залучений безпосередньо на замовлення та за рахунок власників, у присутності свідків, було проведено ремонтні роботи труб та каналізації з використанням інструментів та матеріалів власника кв. АДРЕСА_3 , у зв`язку з протіканнями. При цьому працівники ЖЕД № 3 запевнили відповідача, що всі ремонтні роботи проведено в повному обсязі і протікання надійно усунуті. Однак ремонтні роботи Керуючою компанією були виконані неякісно, поломка належним чином не усунута.
Згідно відповіді Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, що наявна в матеріалах справи, підтверджується надання доступу Керуючій компанії співвласниками квартири АДРЕСА_3 до інженерних мереж і накладення бандажу на каналізаційний стояк працівниками житлово-експлуатаційної дільниці № 3.
Також представником відповідача зазначено, що позивачем не надано належні та допустимі докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди та докази фактичного понесення витрат на ремонтні роботи в розмірі 21 425,00 грн. Звіт про незалежну оцінку майнових прав ПП «Експертзабезпечення» від 23 червня 2022 року не є належним, допустимим та достовірним доказом, у зв`язку з порушення порядку та строку його подачі до суду, визначення розміру шкоди в ринкових цінах станом на 23 червня 2022 року, натурний огляд оцінювачем не проводився, оскільки на момент оцінки наслідки затоплення вже були ліквідовані замовником.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі по 5000,00 грн. з кожного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачам дійсно була завдана матеріальна шкода залиттям квартири, але в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме протиправними діями або бездіяльністю співвласників квартири АДРЕСА_4 стався залив квартири позивачів, оскільки суд вважав доведеним той факт, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», так як будинок по АДРЕСА_5 перебуває на його утриманні, яке здійснює прямий нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ХВП, ГВП, каналізації) систем у будинку по АДРЕСА_5 . Жодних дій, які спрямовані на профілактичні огляди або капітальний ремонт інженерних мереж Керуюча компанія завчасно до виникнення протікань не здійснювала, про що свідчить відсутність будь-яких доказів на підтвердження зазначеного в матеріалах справи.
Суд не вбачав причинний зв`язок між фактом заливу квартири АДРЕСА_2 та винними діями (протиправною бездіяльністю) відповідачів. 
За таких обставин, суд вважав, що не встановлено в діях відповідачів юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.
Також не надано позивачами і належних доказів на обґрунтування розміру матеріальної шкоди, завданої їм внаслідок залиття квартири, яку позивач визначив у розмірі 21 425,00 грн. та доказів фактичного понесення зазначених витрат на ремонтні роботи (відсутні чеки, рахунки-наряди, квитанції тощо).
Суд критично оцінив Звіт про незалежну оцінку майнових прав ПП «Експертзабезпечення» від 23 червня 2022 року, оскільки розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири позивачів визначено в ринкових цінах станом на 
23 червня 2022 року, тобто через один рік з дня події (13 червня 2021 року) та 7 місяців з дня пред`явлення вимоги (24 листопада 2021 року) до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, на момент оцінки наслідки затоплення вже були ліквідовані замовником, шляхом проведення ремонтних робіт та продано квартиру, натурний огляд квартири оцінювачем не проводився.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зважив докази надані відповідачем про надання професійної правничої допомоги, та вважав, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 050,00 грн. підлягає частковому задоволенню, шляхом зменшення розміру судових витрат до 5 000,00 грн., з кожного з позивачів, оскільки заявлена сума є неспівмірною зі складністю справи з даним обсягом адвокатом послугами, які не відповідають критерію реальністю таких витрат.
            21 листопада 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подали до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просять скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким:
- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 10 712,50 грн у відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири;
- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 10 712,50 грн у відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири;.
Вирішити питання про розподіл судових витрат.
            Апеляційна скарга мотивована тим, що протиправність дій відповідачів полягає у тому, що вони заклали плиткою стоякову трубу в своїй квартирі, чим ускладнили доступ до стоякових інженерних внутрішньо-будинкових мереж ХВП, ГВП та каналізації для проведення ремонтних робіт; не допускали працівників ЖЕД-3 до своєї квартири з метою усунення аварійної ситуації внаслідок чого і відбувалося тривале затоплення квартири позивачів, що спричинило збитки позивачам.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 28листопада 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року витребувано з Святошинський районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 759/26767/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.
            15 грудня 2022 року матеріали цивільної справи № 759/26767/21 надійшли до Київського апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Святошинський районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у справ за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа -КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 21 425,00 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн). 
А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
            23 січня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Томіна О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими а рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
            Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності: 1/3 частина ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва 
11 січня 1999 року та 2/3 частини ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва 11 січня 1999 року та Договору дарування частини квартири, посвідченого 
Коновал З. Ф., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 
29 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2398. 
Тобто, позивачі були співвласниками квартири АДРЕСА_1 на момент залиття квартири.
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2021 року, тобто на час подачі позовної заяви до суду 24 листопада 2021 року, позивачі відчужили вказану квартиру ОСОБА_11 .
Квартира АДРЕСА_4 на праві власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Даний будинок перебуває на утриманні в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», дана обставина учасниками процесу не оспорювалась.
13 вересня 2021 року комісією у складі інженера ОСОБА_14 (голова комісії), майстра технічної дільниці ОСОБА_12 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_13 ЖЕД № 3, було складено акт про залиття кв. 
АДРЕСА_1 . 
Обстеженням встановлено:
- квартира 2-х кімнатна, приватизована, розташована на 1-му поверсі 9-ти поверхового будинку 1969 року забудови;
- будинок спроектований так, що стоякові інженерні внутрішньо-будинкові мережі ХВП, ГВП, каналізація проходять в шахті кухонь та є спареними між квартирами, зі сторони кухонь по проекту труби закриті цегляною та фанерною перегородкою;
- при візуальному огляді квартири АДРЕСА_2 в приміщенні кухні на внутрішній поверхні стелі виявлено вологі сліди, зумовлені залиттям з вище розташованої кв. АДРЕСА_3 в зв`язку з виявленою тріщиною на хрестовині та раструбі;
- ремонтні роботи виконати з квартири АДРЕСА_6 неможливо, так як стояк проходить паралельно в кв. АДРЕСА_3 ;
- для того, щоб усунути витоки в кв. АДРЕСА_3 в зв`язку з виявленою тріщиною на хрестовині та раструбі, необхідний доступ в кв. АДРЕСА_3 до стоякових інженерних внутрішньо-будинкових мереж ХВП, ГВП та каналізації для проведення ремонтних робіт, так як 04 вересня 2021 року мешканці кв. АДРЕСА_3 надали доступ в квартиру до зазначених мереж для проведення ремонтних робіт, але не в повному обсязі, в квартирі демонтовану частинку цегляної кладки і кахельної плитки, що не дало повного результату для проведення ремонтних робіт;
- мешканцям кв. АДРЕСА_3 не одноразово було надіслано попередження по пошті;
- внаслідок залиття кв. АДРЕСА_2 пошкодженими виявлено: кухня (6,5 кв.м), підвісна стеля з гіпсокартону, водоемульсійне пофарбування.
Збитки заподіянні залиттям кв. АДРЕСА_2 компенсувати за рахунок власників 
кв. АДРЕСА_3 мирним шляхом або в судовому порядку. Акт містить підписи членів комісії та потерпілої сторони.
Крім того, представниками керуючої компанії повторно були складені акти 
від 26 липня 2021 року, 30 липня 2021 року, 27 серпня 2021 року про залиття квартири 
АДРЕСА_2 , які аналогічні за змістом до акту від 13 вересня 2021 року.
Згідно звіту про незалежну оцінку майнових прав ПП «Експертзабезпечення» від 23 червня 2022 року, (локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 та підсумкової відомості ресурсів), встановлено, що ринкова вартість об`єкта оцінки, яким є збитки після залиття кв. АДРЕСА_1 , на дату оцінки 23 червня 2022 року складає 25 000,00 грн.
Натурний огляд оцінювачем не проводився у зв`язку з тим, що на момент оцінки наслідки залиття були ліквідовані замовником шляхом проведення ремонтних робіт. На дослідження замовником було надано акт залиття комісії ЖЕД № 3 від 13 вересня 
2021 року, фото та відео матеріали. В процесі співбесіди з замовником, аналізу наданої документації та матеріалів, оцінювачем було встановлено, що залиття відбулось з вище розташованої кв. АДРЕСА_3 в зв`язку з тріщиною на хрестовині та раструбі в стояку.
29 вересня 2021 року позивачем було направлено вимогу до відповідачів з проханням вжити заходи по припиненню залиття кв. 
АДРЕСА_1 , оцінити та відшкодувати збитки, завдані залиттям квартири. Відповідачі не відреагували на вказану вимогу.
Як зазначають позивачі, саме після ремонту, 05 жовтня 2021 року квартиру АДРЕСА_2 продали відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого Романченком В. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 594. Доказів понесення витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт позивачі суду не надали.
04 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_5 безпосередньо та добровільно надала доступ працівникам ЖЕД № 3 до квартири АДРЕСА_4 та до стоякових внутрішньо-будівельних інженерних мереж й каналізації. Працівниками ЖЕД № 3, у присутності свідків, було проведено ремонтні роботи труб та каналізації, у зв`язку з протіканнями. Згідно відповіді Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, підтверджується надання доступу Керуючій компанії співвласниками квартири АДРЕСА_3 до інженерних мереж і накладення бандажу на каналізаційний стояк працівниками житлово-експлуатаційної дільниці № 3. Витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт понесено за рахунок власників квартири.
Відповіддю Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 
від 14 грудня 2021 року зазначено, що за умови належного фінансування, роботи з капітального ремонту інженерних мереж холодного, гарячого водопостачання та водовідведення в під`їзді № 7 (знаходиться в т.ч. кв. № 230) житлового будинку АДРЕСА_5 будуть включені до адресного переліку об`єктів для виконання робіт із капітального ремонту в межах затверджених бюджетних призначень на 2022 рік за умов участі в програмі співфінансування. 
01 листопада 2021 року ініціативна група мешканців під`їзду № 7 звернулась до керуючої компанії із заявою щодо участі в програмі співфінансування робіт із заміни спарених стоякових інженерних мереж холодного, гарячого водопостачання та водовідведення по стояку квартир АДРЕСА_7 . Мешканцями надано протокол загальних зборів зі згодою співвласників квартир АДРЕСА_7 цього будинку щодо участі в програмі співфінансування.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону України 
«Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.  Збитками є:  
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);  2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).  Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (стаття 386 ЦК України).
За вимог частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови 
від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.  
Установлено, що обов`язок щодо утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, у тому числі внутрішньобудинкових систем водовідведення та каналізації, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій слід відносити до обов`язків управителя багатоквартирного будинку чи виконавця послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги. Такий обов`язок покладається саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», який має нести відповідальність за завдану позивачам матеріально шкоду.
Жодних дій, які спрямованих на профілактичні огляди або капітальний ремонт інженерних мереж Керуюча компанія завчасно до виникнення протікань не здійснювала, про що свідчить відсутність будь-яких доказів на підтвердження зазначеного в матеріалах справи.
Проте, за вибором позивачів КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» визначена як третя особа у справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Установивши, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», яка є третьою особою у справі, оскільки будинок по АДРЕСА_5 перебуває на його утриманні, яке здійснює прямий нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ХВП, ГВП, каналізації) систем у будинку по АДРЕСА_5 . Суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відсутній причинний зв`язок між фактом заливу квартири АДРЕСА_2 та винними діями (протиправною бездіяльністю) відповідачів. За таких обставин, суд вважає, що не встановлено в діях відповідачів юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.
Аргументи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, оскільки доказів на спростування встановлених обставин заявником не надано.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2  без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383,390 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року - залишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                                                     А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                        Л.Д. Поливач
 
                                                                                  О.І. Шкоріна