ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/199/23 Справа № 694/219/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року                                                  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №694/219/23 щодо  ОСОБА_1 , що надійшли з Звенигородського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Токар О.М.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,- 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1  19.01.2023 о 15 год.12 хв. на автодорозі Т 2419 сполученням м.Звенигородка – м.Ватутіне керував а/м ВАЗ 321043, д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис нагрудної боді камери, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Токар О.М. подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, а провадження у справі щодо  ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обгрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП. Вказує, що будь яких письмових пояснень  ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 не давали, що підтверджується даними відеозапису. Зазначає, що працівники поліції на місці події не дотрималися правил проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.
Заслухавши думку захисника Токар О.М., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155246 від 19.01.2023, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що  ОСОБА_1  19.01.2023 о 15 год.12 хв. на автодорозі Т 2419 сполученням м.Звенигородка – м.Ватутіне керував а/м ВАЗ 321043, д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис нагрудної боді камери, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України(а.с. 1);
- письмовими показаннями свідка  ОСОБА_2 , в яких останній вказував про те, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, але пояснив в усній формі, що вживав марихуану (а.с. 3); 
- даними відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції в  ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та запропоновано йому пройти огляд в медичному закладі, на що останній відмовився у зв`язку з чим щодо нього було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи апелянта про те, що  ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 не надавали будь яких письмових пояснень нічим не підтверджені, а тому є неспроможними. Крім того, на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 відмовляється від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, та письмово зазначає про це.
ОСОБА_1 справиться у вину відмова він проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому доводи апелянта про порушення працівниками поліції правил проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, як про те вказано в апеляційній скарзі є неспроможними.
Крім того, згідно п.12 розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тобто огляд на стан наркотичного сп`яніння може бути проведено лише в медичному закладі.
Як вбачається з даних відеозапису,  ОСОБА_1 було зупинено на підставі того, що він не був пристебнутий ременем безпеки, а також рухався за межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар, тому працівниками поліції спочатку було винесено постанову щодо ОСОБА_1 за ч.1,5 ст. 121 КУпАП, а потім запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а тому посилання апелянта на те, що адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП було складено через значний проміжок часу після його зупинки є безпідставними.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Токар О.М. - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка