ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 р. 	Справа № 480/3911/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 29.08.22  по справі № 480/3911/22
за позовом    ОСОБА_1  
до   Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ,   Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області             
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області , просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.01.2022 №183450019436 про відмову у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 1;
- зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути подану ним заяву від 14.01.2022 про призначення пенсії, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працівнику, зайнятому на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці по Списку №1, з часу набуття права на призначення пенсії 24.12.2021;
- зарахувати в стаж для призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи в ПАТ «Сумихімпром» з 03.08.1992 по 16.03.1995; та з 16.03.1995 по 22.09.2003.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у віці 50 років, маючи страховий стаж більш ніж 36 років, з яких 10 років роботи на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці, передбаченими Списком № 1, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівник, зайнятий на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 1. Проте, 03.02.2022 позивач отримав листа Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області №1800-0204-8/6253 про відмову у призначенні пенсії за віком та додане до нього рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.01.2022 №183450019436 про відмову у призначенні пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років. Позивач, не погоджуючись з із діями відповідачів, звернувся до суду. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.01.2022 №183450019436 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 1.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 03.08.1992 по 16.03.1995 та з 16.03.1995 по 22.09.2003 на посаді слюсаря-ремонтника ПАТ "СУМИХІМПРОМ".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду. 
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в апеляційній скарзі зазначає, що страховий стаж позивача складає 36 років 07 місяців 6 днів, в тому числі пільговий стаж із шкідливими, та важкими умовами праці за Списком № 1 - 8 років 6 місячів 6 днів. На сьогоднішній день позивач продовжує працювати.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 розділу XIV Закону України №1058, пенсія за віком на пільгових умовах призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Представник апелянта зазначає, що атестація робочих місць за умовами праці в структурних підрозділах ПАТ "Сумихімпром" була проведена відповідно до Наказу від 27.12.1995 303/3, Сірчанокислотний цех №6 не був включений до атестації робочих місць, так як вважався законсервованим об`єктом (під атестацію підпадає тільки працюючий цех). Яку Головне управління не могло залишити поза увагою при прийняті рішення про відмову в призначені пенсії.
На переконання представника апелянта, у ОСОБА_1 , відсутній необхідний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, підтверджений результатами атестації робочих місць , визначений нормами чинного законодавства. 
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що для вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах надав необхідні документи, в тому числі і копію трудової книжки, та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.12.2021 № 626, та № 627, які видані ПАТ «Сумихімпром», з яких вбачається та визнається роботодавцем, що періоди роботи позивача з 03.08.1992 року по 16.03.1995 року та з 16.03.1995 по 22.09.2003 року, повинні бути зарахованими до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, так як позивач фактично працював на посадах, зі шкідливими та важкими умовами праці, передбаченими Списком № 1, робоче місце та умови праці відповідали до Списку №1, розділ "Хімічне виробництво", позивач був зайнятий повний робочий день на вищезазначених роботах.
Позивач наголошує, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-IV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. 
На переконання позивача, таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України). 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у відповідь на яку, листом Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області №1800-0204-8/6253 від 03.02.2022, було повідомлено, що рішенням від 21.01.2022 №183450019436 позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років. Крім того зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 03.08.1992 по 16.03.1995, згідно довідки від 17.12.20121 №4833/89 на посаді слюсара-ремонтника сірчанокислотного цеху, оскільки по даному цеху не було проведено атестацію робочих місць (а.с.16-17).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недостатності пільгового стажу є неправомірною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України   (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно із пунктом 4.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1987 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (пункт 4.5 Порядку).
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442, постанова № 442 відповідно) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 2 постанови № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно пункту 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 09.09.2019 по справі № 591/6579/16-а (провадження № К/9901/43066/18).
З матеріалів справи вбачається, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 03.08.1992 по 22.09.2003 він працював слюсарем-ремонтником 4-5 розряду ПАТ "СУМИХІМПРОМ" (а.с.9-11).
Згідно довідкок ПАТ "СУМИХІМПРОМ" від 17.12.2021 №4833/89 та №627 позивач працював повний робочий день на ПАТ "СУМИХІМПРОМ" і за період з 03.08.1992 по 16.03.1995 виконував роботи: ремонт та обслуговування технологічного устаткуванням у виробництві кислоти, а саме сірчаної кислоти; ремонт двигунів, насосів, комунікацій при наявності парів сірчаної кислоти, пилу сировини, пилу ільмениту, купоросу, за професією, посадою слюсара-ремонтника сірчанокислотного цеху №6 (СКЦ-6), що передбачено Списком №1 (а.с. 13-14).
Крім того, довідкою ПАТ "СУМИХІМПРОМ" від 17.12.2021 №4833/89 підтверджується, що під час роботи ОСОБА_1 слюсарем-ремонтником 4-5 розрядку СКЦ-6 його робоче місце та умови праці відповідали до Списку №1, розділ "Хімічне виробництво", та зазначено що ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день на вищезазначених роботах (а.с. 14).
Також довідкою ПАТ "СУМИХІМПРОМ" від 17.12.2021 №626 підтверджується, що в період з 16.03.1995 по 22.09.2003 виконував роботи: ремонт та обслуговування технологічного устаткуванням у виробництві кислоти, а саме сірчаної кислоти; ремонт двигунів, насосів, комунікацій при наявності парів сірчаної кислоти, пилу сировини, пилу ільмениту, купоросу, за професією, посадою слюсара-ремонтника цеху по виробництву ріросульфіту натрія, що передбачено Списком №1  (а.с. 12).
Так, вказаним підтверджується зайнятість позивача на шкідливому виробництві повний робочий день у спірний період з 03.08.1992 по 16.03.1995 та в період з 16.03.1995 по 22.09.2003.
Отже, враховуючи ту обставину, що відповідачем не заперечується факт  зайнятості позивача на шкідливому виробництві повний робочий день у спірні періоди, колегія суддів вважає, що незарахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу позивача лише через порушення роботодавцем терміну проведення чи/або не проведення  атестації робочих місць є необґрунтованим, адже доказів того, що у зазначений вище період на даному підприємстві докорінно змінились умови і характер праці за посадами, які займав позивач у спірні періоди, представником відповідача не надано, а матеріали справи не містять.
Таким чином, період роботи позивача з 03.08.1992 по 16.03.1995 та з 16.03.1995 по 22.09.2003 на посаді слюсаря-ремонтника ПАТ "СУМИХІМПРОМ" має бути зараховані до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, відмова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недостатності пільгового стажу є неправомірною.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області не доведено правомірності прийняття рішення №183450019436 від 21.01.2022, отже позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 03.08.1992 по 16.03.1995 та з 16.03.1995 по 22.09.2003 на посаді слюсаря-ремонтника ПАТ "СУМИХІМПРОМ" та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року по справі № 480/3911/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 по справі № 480/3911/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    Я.М. Макаренко