ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4447/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року
у справі № 280/4447/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн-Стори"
до Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради
про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:
28 липня 2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайн-Стори" звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради, у якому просило визнати протиправним та скасувати припис № 5 від 26.07.2022 виданий відповідачем щодо здійснення демонтажу несанкціонованих рекламних конструкцій, що розташовані на головному фасаді будинку № 232 по пр. Соборному м. Запоріжжя. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 280/4447/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн-Стори" до Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування припису – задоволено.
Судом зазначено, що вивіска з написом «ВИНА СВІТУ», написом «Фірмова крамниця» та зображення на ній винного льоху не містять закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг позивача, не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством, а відтак не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Крім того, судом першої інстанції відхилено доводи відповідача, що спірна конструкція за своїм розміром перевищує 3 кв.м., оскільки відповідач не звернув уваги на те, що таке обмеження стосується виключно правил використання вивісок та не є критерієм розмежування рекламного носія і інформаційної таблички. Відтак, суд   дійшов висновку про протиправність спірного припису № 5 від 26.07.2022 та як наслідок про наявність підстав для його скасування.
Не погодившись з рішенням суду, Відділ охорони культурної спадщини Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, згідно просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 280/4447/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що спірні конструкції розташовані вище першого поверху, а відтак вони не можуть ідентифікуватись як інформаційна вивіска. Скаржник зазначає, що розміщені позивачем конструкції є зовнішньою рекламою, оскільки мають великі габарити 25,38 квадратних метрів, а отже не відповідають критеріям та ознакам вивіски.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-СТОРИ» зареєстровано як юридична особа 27.05.2015, з номером запису про державну реєстрацію: 10911020000001129, основним видом економічної діяльності якого є 47.11- Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Відповідно до договору № 101/2021 суборенди нежитлового приміщення від 02.12.2021 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 передав у суборенду позивачу частину нежитлового приміщення № 145, яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 171,9 кв.м. 
На підставі Ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів і послуг) від 01.12.2021, укладеного між позивачем (ліцензіат) та ОСОБА_2 (ліцензіар), позивачу надано дозвіл на використання Знаку (просту ліцензію).
Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 вказаного договору, під Знаком розуміється знак для товарів і послуг «ВИНА СВІТУ» (свідоцтво України на знак для товарів і послуг №227101, видане Міністерством економічного розвитку і торгівлі країни та зареєстроване у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.05.2017).
25.07.2022 відповідачем   здійснено виїзд за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний до житлового будинку № 232, який є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Будинок житловий (охоронний № 4467/16-Зп), згідно наказу Міністерства культури України від 03.03.2017 № 154.
За результатами виїзду посадовими особами відповідача зафіксовано розміщення на головному фасаді будинку № 232 рекламної конструкції з написом «ВИНА СВІТУ» та на частині правого торцевого фасаду банера із зображенням винного льоху, у зв`язку із чим 26.07.2022   складений припис № 5, за змістом якого відділ охорони культурної спадщини Запорізької міської ради, у відповідності до пунктів 4, 8 частини 2 статті 6, частини 6 статті 24, статей 27, 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пункту 5.1.3 Положення про відділ охорони культурної спадщини Запорізької міської ради, вимагає здійснити заходи з демонтажу несанкціонованих рекламних конструкцій (з написом «ВИНА СВІТУ» та банера із зображенням винного льоху), що розташовані на головному фасаді та на частині правого торцевого фасаду будинку №232 та розмістити вивіски магазину «ВИНА СВІТУ» виконані з урахуванням вимог концепції архітектурного середовища міста Запоріжжя «Код міста», а саме з використанням літер «на просвіт» без коробу. Термін виконання заходів: 05.08.2022.
Не погодившись з обґрунтованістю спірного припису, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.
Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів.
Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України "Про рекламу" не вважається рекламою:
розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці;
вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення.
Колегія суддів зазначає, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу».
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.04.2020 по справі №323/3491/16-а, від 11.08.2021 по справі №323/809/17 та від 29.10.2021 по справі №280/1330/19.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що за договором № 101/2021 суборенди нежитлового приміщення позивач отримав в суборенду частину нежитлового приміщення № 145, яке розташоване на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 171,9 кв.м.
Колегією суддів з наявних в матеріалах справи фотознімків досліджено, що на першому поверсі головного фасаду будинку за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 232 розміщено вивіску з написами «ВИНА СВІТУ», фірмова крамниця. Крім того, на першому поверсі правого торцевого фасаду цього будинку також наявна вивіска з написами «ВИНА СВІТУ», фірмова крамниця із зображенням винного льоху. Відтак, доводи скаржника, що спірні конструкції розташовані вище першого поверху є безпідставними.
Апеляцій суд зазначає, що інформація може бути визнана рекламою тоді, коли вона вказує на конкретну, індивідуально визначену особу, або на конкретний, індивідуально визначений товар, із зазначенням найменування, якісні показники, країну походження, виробника тощо.
В свою чергу, як правильно встановлено судом першої інстанції, вивіски позивача, розміщені на будинку №232, не містять закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг позивача, не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством, а відтак не є рекламою і не потребують спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачу на підставі ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності від 01.12.2021, належить невиключне право на використання знаку для товарів і послуг у відношенні вказаних в свідоцтві № 227101 послуг 35 класу міжнародної класифікації товарів і послуг для відкриття і роботи мережі фірмових магазинів «ВИНА СВІТУ».
З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розміщені позивачем на фасаді будівлі за м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 232 вивіски з написом «ВИНА СВІТУ» є зареєстрованим знаком для товарів та послуг, а не рекламним засобом.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що розміщені позивачем конструкції є зовнішньою рекламою, оскільки мають великі габарити 25,38 квадратних метрів та відповідають критеріям та ознакам вивіски, адже порушення певних параметрів, встановлених для вивіски, за відсутності вищевикладених ознак зовнішньої реклами, не змінює належність такої конструкції до вивісок.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі № 814/2539/14.
Підсумовуючи, доводи скаржника про те, що розміщені позивачем конструкції є зовнішньою рекламою, свого підтвердження не знайшли.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний припис відповідача є протиправним,   і відповідно,    підлягає скасуванню.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, тому апеляційна скарга не  підлягає задоволенню, рішення суду  є законним та обґрунтованим  і не підлягає  скасуванню.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 280/4447/22 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 280/4447/22 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко