УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21 березня 2023 року
м. Київ
справа № 760/6602/22
провадження № 51-1756ска23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 2 165 563,92 грн з конфіскацією автомобіля марки «Merсedes-Benz», модель «S 400D», номер кузова НОМЕР_1 , відповідно до протоколу про ПМП № 1273/10000/22 від 02.05.2022. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Київський апеляційний суд постановою від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє на підставі договору в інтересах ОСОБА_5 - залишено без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року - без змін. 
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та іншими законами України.
Положеннями КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частини 2, 10 ст. 294 КУпАП).
Підстави і порядок перегляду Верховним Судом судових рішень у справах про адміністративні правопорушення передбачено лише главою 21-1 КУпАП. Єдиною підставою такого перегляду законодавець визнав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Іншого порядку перегляду судових рішень по справі про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено.
Тобто, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у статті 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Оскаржувані постанови до цього переліку не входять, а тому Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений повноваженнями здійснювати їх перевірку.
Таким чином, виходячи із наведених положень Конституції України та статей Кодексів, оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП,                        ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                ОСОБА_3