ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5003/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 лютого 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просив суд: 
визнати протиправним нарахування та виплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області щорічної разових грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 у розмірі, встановленому додатком до порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю виплати ГУ ПФУ в Чернігівській області щорічної допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено положеннями частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року позов задоволено: 
визнано протиправним нарахування та виплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 у розмірі, встановленому додатком до порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. 
У поданій апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило. 
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не заперечується, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені статтею 13 Закону №3551-XII, у тому числі щодо отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, що також підтверджується копією посвідчення, наявною в матеріалах справи. 
Позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі 3906,00  грн.
Листом від 13.07.2022 №5104-4071/З -02/8-2500/22 ГУ ПФУ в Чернігівській області за результатами розгляду звернення позивача повідомило, що грошова допомога виплачена позивачеві у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540, а саме: 3906,00 грн.
Не погоджуючись із правомірністю виплати грошової допомоги до 05 травня у 2022 році у зазначеному розмірі, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності виплати відповідачем грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж встановлено частиною п`ятою статті 13 Закону  №3551-XII. Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на висновку щодо пріоритетності застосування положень частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII над положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540, як нормативно-правового акту вищої юридичної сили. Обґрунтовуючи належність відповідача у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що безпосередній обов`язок із виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у спірних правовідносинах покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, який є територіальним органом Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач. 
Апеляційна скарга ГУ ПФУ в Чернігівській області  мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянтом наголошено, що він не є органом, який здійснює нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Скаржник зазначає, що розмір виплаченої допомоги відповідає розміру, встановленому Порядком використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 (далі - Порядок №540); органом, уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої станом на 01 липня, є місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача.
Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, вважаючи при цьому за необхідне зазначити наступне. 
Положеннями статті 1-1 Закону №3551-XII передбачено, що державна політика соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України - це цілеспрямована, системна діяльність органів державної влади щодо забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998  №367-XIV положення статті 13 Закону №3551-XII було доповнено частиною 4 такого змісту «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».
Порядковий номер зазначеної частини статті 13 Закону №3551-XII  у 2002 році було змінено з частини четвертої на частину п`яту. 
У подальшому пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» положення частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 зазначені зміни до частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII були визнані такими, що не відповідають Конституції України. 
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту  26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином з 22.05.2008 частина п`ята статті 13 Закону №3551-XII діє у редакції, згідно з якою розмір такої допомоги для інвалідів II групи складає вісім мінімальних пенсій за віком, а положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, які надавали Кабінету Міністрів України право встановлювати порядок і розмір її виплати - втратили чинність з 27.02.2020.
Водночас Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573 та від 07 листопада 2022 року № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», що прийнятий 28.12.2014, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було доповнено п. 22. 
Згідно з абзацом 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у редакції зазначеного Закону в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
Надалі Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» абзац 1 пункту 22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України викладено в такій редакції: « 22. Установити, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації: ».
Відповідно до  частини сьомої статті 20 та  абзацу третього підпункту 2 пункту  22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07.05.2022 № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
Цією постановою Кабінет Міністрів України затвердив  Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, а також, серед іншого, встановив, що виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.
Положеннями пункту 5 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги здійснюється у  розмірах  згідно з додатком.
У свою чергу додатком до Порядку визначено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах:
особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня; II групи - 3906 гривень; III групи - 3391 гривня;
учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня; 
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня;
членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, а також членам сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць України - 966 гривень;
учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень.
Таким чином положення частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII та додаток до Порядку визначають різний розмір разової грошової допомоги до 5 травня, на отримання якої має право позивач у 2022 році.
Колегія суддів враховує, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» є предметом оскарження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2022 у справі №640/8186/22 вказану постанову визнано протиправною та нечинною з підстав, що відповідачем не дотримано порядок внесення змін до нормативно-правового акту вищої юридичної сили, а також Верховною Радою України не внесено відповідних змін до спеціального  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначене рішення суду першої інстанції Кабінет Міністрів України оскаржив в апеляційному порядку. 
На момент розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2022 у справі №640/8186/22 є таким, що не набрало законної сили. 
Відповідно, на час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій постанова Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540 є чинною. 
Водночас така постанова є підзаконним нормативно-правовим актом і була прийнята на реалізацію повноважень, що були надані Кабінету Міністрів України положеннями абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Положеннями частин першої, другої статті 20 вказаного Закону передбачено, що правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до  Конституції України  та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою  статті 64 Конституції України.
Згідно зі статтею 64 Конституції України  конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57,  58, 59,  60,  61,  62,  63  цієї  Конституції.
Правовідносини щодо соціального захисту громадян регулюються статтею 46 Конституції України, яка не передбачена частиною другою 2 статті 64 Конституції України. Тобто право на соціальний захист, гарантоване  ст. 46 Конституції України, може бути обмежене в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Окремі особливості тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина у зв`язку з введенням воєнного стану визначені статтею 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 вказаного Закону в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Воєнний стан в Україні введено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового  режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного  стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Можливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтею  46 Конституції України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» не передбачена. 
Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573 та від 07 листопада 2022 року № 757/2022, якими продовжено строк дії воєнного стану в Україні, перелік конституційних прав і свободи людини і громадянина, які можуть бути обмежені в умовах воєнного стану, не змінювався. 
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що Кабінет Міністрів України в умовах воєнного стану набуває повноважень, наданих абзацом 3 підпункту 2 пункту 22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, лише за умови, якщо можливість обмеження конституційних права і свободи людини і громадянина, передбачених статтею 46 Конституції України, визначена в Указі Президента України про введення воєнного стану.
Зважаючи на відсутність в Указі Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та в Указах Президента України щодо продовження дії воєнного стану положень щодо обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтею  46 Конституції України, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» в частині встановлення розмірів разової грошової допомоги прийнята всупереч статті 64 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також не відповідає акту вищої юридичної сили - Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема положенням частини п`ятої  5 статті 13 вказаного Закону.
Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
За наведеного правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 в частині встановлення розмірів разової грошової допомоги не підлягає застосуванню в силу вимог частини третьої статті 7 КАС України.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. 
Частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII передбачено, що інвалідам війни ІІ групи щорічно  до 5  травня  виплачується  разова грошова   допомога   у  розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. 
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено на рівні 1934 гривень. 
Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, належний до виплати позивачеві у 2022 році, складає 15472,00 грн. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивачеві ГУ ПФУ в Чернігівській області виплачена зазначена щорічна разова грошова допомога у розмірі 3906,00 грн. Таким чином, розмір недоплати складає 11566,00 грн. 
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо подання позивачем позову до неналежного відповідача, колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється:
органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій;
структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - особам, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом перерахування коштів на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби, а особам, які не є військовослужбовцями, поліцейськими, особами начальницького та рядового складу, - на поточні рахунки таких осіб в уповноважених банках.
Пунктом 2 Порядку №540 передбачено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.
При цьому, підпунктом 1 пункту 3 Порядку №540 визначено, що Пенсійний фонд України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня  - щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року.
Пунктом 5 Порядку №540 визначено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються, зокрема, Пенсійному фонду України - відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 року.
Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не заперечується, що ОСОБА_1 отримав щорічну разову грошову допомогу до 05 травня в ГУ ПФУ в Чернігівській області як особа, яка перебуває на обліку в зазначеному територіальному органі  Пенсійного фонду України. 
За вказаних обставин, зважаючи на те, що ГУ ПФУ в Чернігівській області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, враховуючи те, що бюджетні кошти в межах бюджетних призначень спрямовуються Пенсійному фонду України відповідно до поданої ним заявки щодо суми грошової допомоги, а також враховуючи те, що виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розміру меншому, ніж встановлений частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII здійснено саме ГУ ПФУ в Чернігівській області, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ  ПФУ в Чернігівській області у вказаній справі є належним відповідачем. 
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують. 
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.08.2022  у справі №620/5003/22 - без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Cуддя-доповідач                                                                      С.Б. Шелест
Судді                                                                                          О.Є. Пилипенко
                                                                                                    Л.Т. Черпіцька