Справа № 443/1762/20                                Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І. 
Провадження № 22-ц/811/2483/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
секретаря: Салати Я.І.
з участю представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Ходорівської міської ради про визнання недійсним акта про право приватної власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Ходорівської міської ради про визнання недійсним акта про право приватної власності на земельну ділянку залишено без розгляду на підставі повторної неявки позивачки у судове засідання.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що представництво інтересів позивача у справі здійснює адвокат Білоус К.В. на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 23 вересня 2020 року, починаючи, з 25.02.2022 адвокат перебуває на військовій службі та безперервно знаходиться в зоні бойових дій. 
Вказує, що внаслідок введення воєнного стану в Україні позивачка ОСОБА_5 змушена була тимчасово виїхати до молодшого сина в Італію і вернутись за правовою допомогою до іншого адвоката в позивача не було змоги. Всі матеріали справи (досьє), які стосуються суті спору, знаходяться в офісі адвоката Білоуса К.В.
Зазначає, що про ці обставини було відомо суду першої інстанції.
На думку скаржника, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції допустив надмірного формалізму у вирішенні цього питання, порушивши при цьому, ст. 4 ЦПК України та внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлена права повторно звернутись до суду з тих самих підстав з огляду на те, що строки позовної давності спливли.
Просить ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник повторно не з`явилися у судове засідання та не повідомили про причини неявки, клопотань процесуального характеру до суду не подали та дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.
Згідно ч.3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи вказані норми закону, питання про залишення позовної заяви без розгляду може вирішуватись судом при повторній неявці належним чином повідомленого позивача (його представника) у судове засідання за відсутності заяви про розгляд справи у його відсутності (відсутності його представника).
Встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 на судові засідання, призначені на 23 серпня 2022 року та 20 вересня 2022 року.
Також, з матеріалів вбачається, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні представника позивачки ОСОБА_6  було призвано на військову службу під час мобілізації, що підтверджується копією військового квитка ОСОБА_6  Серія НОМЕР_1 , де він проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 з 25 лютого 2022 року під час розгляду справи в суді першої інстанції та станом на 29 грудня 2022 року, що підтверджується довідками ВЧ НОМЕР_2 від 18 травня 2022 року та від 29 грудня 2022 року (Т. 1, а.с. 249, Т. 2 а.с. 71, 111).
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2022 року представник позивачки ОСОБА_6 звертався до суду із клопотанням, у якому просив зупинити провадження у справі у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України та забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації проти України, до завершення воєнного стану та його демобілізації.
Вищевказане клопотання не було розглянуте судом першої інстанції.
Стаття 6 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950, ратифікована ВР України 17.07.1997 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства. Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
З тексту ст.6 Конвенції прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом право на справедливий суд, хоча сам термін «доступність» у наведеній статті не вживається. Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
У справі Веііеt v. Fгапсе від 4 грудня 1995 року, Серія А, N 333-Б Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
У справі «Golder v. The United Kingdom» від 21.02.1975 , ЄСПЛ вперше прийшов до висновку, що сама конструкція ст.6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч.1 ст.6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.
За вказаних обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивачки ОСОБА_1 про судові засідання, призначені на 23 серпня 2022 року та 20 вересня 2022 року, а також те, що 25 лютого 2022 року представник останньої перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України, а тому був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, внаслідок чого звертався із клопотанням про зупинення провадження у справі, яке судом першої інстанції не було вирішене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність залишення позову без розгляду в той час, як ОСОБА_1 була позбавлена правової допомоги, фактично обмеживши останній право на доступ до правосуддя, яке є одним з основоположних прав людини закріплених в Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
Відтак, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 підлягає до задоволення, ухвала Жидачівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року до скасування, з направленням справ для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 10 лютого 2023 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.