ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року	Львів	Справа № 380/24338/21 пров. № А/857/16005/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                       Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ Українина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року (суддя – Кравців О.Р., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

                                                    ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 25 серпня 2021 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням відповідача, на переконання ОСОБА_1 , безпідставно відмовлено йому у призначенні одноразової грошової допомоги. Зокрема, відповідач покликається на складну бюрократичну процедуру щодо подання документів, вказує, що документи подані не у повному обсязі та є нечитабельними. Також, відповідач повторно вказує, як на підставу відмови у виплаті матеріальної допомоги на те, що покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги має здійснюватися поліцією охорони за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції, що є безпідставним в контексті уже прийнятого судового рішення у справі №380/6666/20, яким зобов`язано відповідача прийняте одне з рішень передбачених Порядком №850.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року позов задоволено.
Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги позивачу має здійснюватися поліцією охорони за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. Вважає, що дії Міністерства внутрішніх справ України щодо затвердження висновку про відмову позивачу у призначенні грошової допомоги є законними.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
          
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , 1965 р.н., до 05.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України.
Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12ААБ №333580 при первинному огляді 03.03.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в ОВС.
Ліквідаційною комісією Департаменту державної служби охорони при МВС України області прийнято висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 315300,00 грн.
Департамент фінансово-облікової політики МВС України 23.06.2020 скерував Ліквідаційній комісії Департаменту Державної служби охорони при МВС України лист «Про повернення матеріалів ОСОБА_1 » з додатками, відповідно до якого за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги з`ясовано з надісланих матеріалів, що висновком від 28.05.2020, затвердженим заступником голови Ліквідаційної комісії Департаменту ДСО при МВС України В. Тищенком та засвідченим відповідною печаткою, відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку ОСОБА_1 було призначено одноразову грошову допомогу в розмір 315300,00 грн. Пунктом 11 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції (у випадку ОСОБА_1 – ДДСО при МВС України), суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органів внутрішніх справ. Згідно з постановою КМУ від 13.10.2015 №834 (зі змінами) правонаступником Департаменту ДСО при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідуються в установленому законодавством порядку, є органи поліції охорони. Згідно з Положенням про Національну поліцію, затвердженим постановою КМУ від 28.10.2015 №877, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.12.2018 №1146, Національна поліція фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах, крім виплат державою компенсації частини лізингових платежів у разі забезпечення поліцейського житлом на умовах фінансового лізингу, а також гарантованої з боку держави одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського або колишнього працівника міліції, що здійснюються за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання; а також відповідно до покладених на неї завдань організовує планово-фінансову роботу в центральному органі управління Національної поліції, її територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів. Отже, відповідно до Положення та Порядку виплата ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, призначеної 28.05.2020 року висновком Ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України, повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.
Згідно з листом №11/3-40 лк від 06.07.2020 Департаменту Державної служби охорони МВС України «Про розгляд заяви щодо призначення одноразової грошової допомоги» повідомлено позивача про те, що з метою уникнення нецільового використання бюджетних коштів виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом до Національної поліції України, можлива на підставі прийнятого МВС висновку про прийняття рішення згідно з Порядком.
Позивач не погоджуючись із вказаною позицією відповідача звернувся до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №380/6666/20 визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття Міністерством внутрішніх справ України рішення по суті відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №380/6666/20 у МВС розглянуто висновок ліквідаційної комісії департаменту Державної служби охорони при МВС України від 28.05.2020 із заявою ОСОБА_1 від 27.03.2020 із доданими документами.
За результатами повторного розгляду матеріалів щодо призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 відповідно до висновку від 25.08.2021 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності на підставі висновку ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України від 28.05.2020  та надісланих матеріалів згідно з Порядком.
З висновку (арк. спр. 12-14) суд з`ясував, що прийняття відповідачем рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 унеможливлюється наявністю недоліків, а саме: згідно з копією виписки з акта МСЕК №3335890 від 03.03.2020 ОСОБА_1 при первинному огляді установлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, при цьому до матеріалів додано копію листа Львівської обласної МСЕК №1 від 30.04.2020 №11, що стосується захворювань ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним заявника; інформацію про раніше виплачені згідно з законодавством чинним на дату звільнення заявника зі служби, суми або їх відсутність до надісланих матеріалів не додано; долучені до матеріалів окремі копії документів не відповідають вимогам визначеним Національним стандартом України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», а копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера не придатна для читання. Крім того виплата одноразової допомоги ОСОБА_1 , за умови дотримання законодавства, повинна бути здійснена за рахунок коштів передбачених державним бюджетом  для Національної поліції України.
Вважаючи зазначену відмову у призначенні одноразової грошової допомоги протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України “Про міліцію” від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі - Закон №565-ХІІ).
Частиною 6 статті 23 Закону України “Про міліцію” встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
З 07 листопада 2015 року Закон №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України “Про Національну поліцію” від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІІ).
В абзаці 3 пункту 15 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VІІІ.
Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати статтю 23 Закону №565-ХІІ. Зокрема, колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їм інвалідності на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
21.10.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №850, якою затвердив “Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції” (далі - Порядок №850).
Із змісту пунктів 1, 2 Порядку №850 видно, що порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
В підпункті 2 пункту 3 Порядку №850 видно, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно до пункту 7, пункту 8 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.6 або п.7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
Пунктом 9 Порядку №850 визначено, що Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у п.8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п.14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
З аналізу викладених норм Порядку №850 видно, що після надходження передбачених Порядком документів Міністерство внутрішніх справ України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №822/1579/17.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що Ліквідаційною комісією Департаменту державної служби охорони при МВС України області прийнято висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 315300,00 грн.
Згідно з матеріалами справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №380/6666/20 у МВС розглянуто висновок ліквідаційної комісії департаменту Державної служби охорони при МВС України від 28.05.2020 із заявою ОСОБА_1 від 27.03.2020 із доданими документами.
За результатами повторного розгляду матеріалів щодо призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 відповідно до висновку від 25.08.2021 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності на підставі висновку ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України від 28.05.2020  та надісланих матеріалів згідно з Порядком.
З висновку (арк. спр. 12-14) вбачається, що прийняття відповідачем рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 унеможливлюється наявністю недоліків, а саме: згідно з копією виписки з акта МСЕК №3335890 від 03.03.2020 ОСОБА_1 при первинному огляді установлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, при цьому до матеріалів додано копію листа Львівської обласної МСЕК №1 від 30.04.2020 №11, що стосується захворювань ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним заявника; інформацію про раніше виплачені згідно з законодавством чинним на дату звільнення заявника зі служби, суми або їх відсутність до надісланих матеріалів не додано; долучені до матеріалів окремі копії документів не відповідають вимогам визначеним Національним стандартом України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», а копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера не придатна для читання. Крім того виплата одноразової допомоги ОСОБА_1 , за умови дотримання законодавства, повинна бути здійснена за рахунок коштів передбачених державним бюджетом  для Національної поліції України.

При цьому, пунктом 14 Порядку № 850 встановлено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги.
Так, згідно з вищевказаним пунктом, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Як вірно наголосив суд першої інстанції, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, а саме: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Підстави, на яку покликався суб`єкт владних повноважень в особі Міністерства внутрішніх справ України, відмовляючи позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить.
Стосовно доводів апелянта, що виплата одноразової грошової допомоги повинна бути здійснена в установленому законодавством порядку за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України, то колегія суддів зазначає, що така була предметом розгляду в адміністративній справі №380/6666/20.
Оцінюючи посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1146 від 27.12.2018, відповідно до яких з 04.01.2019 виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України суд зауважив наступне.
Доводи відповідача стосуються зміни правового регулювання щодо джерел виплати згаданої допомоги колишнім працівникам органів міліції охорони з огляду на реорганізацію системи МВС та впровадження в структурі Національної поліції України підрозділів поліції охорони (як правонаступників міліції охорони). Так, починаючи з 2019 року Уряд визначив кошторисне джерело коштів для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони. Проте, ці зміни жодним чином не вплинули на компетенцію МВС України як органу, що повинен на підставі Порядку №850 вирішити питання про наявність підстав для призначення цієї допомоги.
Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 13 лютого 2018 року у справі № 806/845/16, від 15 травня 2018 року у справі № 161/16343/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 750/2250/17.
Доводи апелянта про наявність дискреційних повноважень колегія суддів відхиляє, оскільки Верховний Суд, у постановах від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, зазначив, що дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Однак, в межах спірних правовідносин встановлені підстави саме для зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги за встановленою ІІІ групою інвалідності захворювання пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 , затвердивши висновок про призначення одноразової грошової допомоги, з метою належного відновлення порушеного права позивача.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Міністерства внутрішніх справ України діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ Українизалишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року в справі №380/24338/21– без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш