ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року	Львів	Справа № 344/5707/19 пров. № А/857/16993/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я. 
з участю секретаря судового засідання     Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року про прийняття звіту, відмову у задоволенні заяви про накладення штрафу та встановлення нового строку для подання звіту (суддя першої інстанції Главач І.А., м. Івано-Франківськ)

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №344/5707/19 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо встановлення позивачу щомісячного грошового утримання суддівської винагороди без урахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці половини строку навчання за денною форму на юридичному факультеті Львівського державного університету 2 роки 5 місяців 2 дні, календарного періоду проходження строкової військової служби 2 роки 20 днів. Зобов`язано відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплатити різницю з врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 по справі №344/5707/19, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 19.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі №344/5707/19 скасовано, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 в частині, в якій позов задоволено, залишено без змін. В іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 скасовано, а справу направлено на новий розгляд в цій частині до суду першої інстанції.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі № 344/5707/19, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання суддівської винагороди без урахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, три роки стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, три роки стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, та провести з 07.03.2019 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру та виплатити різницю з врахуванням фактично виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
01.12.2021 ОСОБА_1 подано заяву від 30.11.2021 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2021 у справі № 344/5707/19. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській місячний строк з дня постановлення цієї ухвали для подання звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019, ухваленого в адміністративній справі №344/5707/19, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною форму на юридичному факультеті Львівського державного університету 2 роки 5 місяців 2 дні, календарного періоду проходження строкової військової служби 2 роки 20 днів, та провести з 07.03.2019 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру та виплатити різницю з врахуванням фактично виплачених сум. Попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що у разі невиконання ухвали суду та не подання у встановлений судом строк звіту про виконання рішення суду відповідно до положень частини 2 статті 382 КАС України на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду буде накладено штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №0900-0903-7/2875 від 24 січня 2022 року про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №344/5707/19. Ухвалено вважати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №344/5707/19 виконаним.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року про прийняття звіту у справі № 344/5707/19 скасовано та встановлено новий місячний строк з дня прийняття цієї постанови для подання звіту до суду першої інстанції про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №344/5707/19.
15.09.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №344/5707/19. Згідно змісту якого рішення Івано-Франківського адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №344/5707/19 набрало законної сили 26.10.2021. Стаж на посаді судді до моменту виконання рішень суду ОСОБА_1 становив 17 років 4 місяці 21 день, після проведення перерахунку з 03.07.2019 до суддівського стажу ОСОБА_1 зараховано період служби в армії 2 роки 20 днів та половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету 2 роки 5 місяців 2 дні, три роки стажу роботи у галузі права, відповідно стаж роботи на посади судді з урахуванням рішень суду становить 24 роки 10 місяців 14 днів.
23.09.2022 позивачем скеровано суду заяву із запереченнями щодо прийняття звіту про виконання судового рішення, в якому просив встановити відповідачу новий строк подання звіту про виконання судового рішення і накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення. Звернув увагу суду, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 15.08.2022 відповідачу встановлено місячний строк для подання звіту до суду першої інстанції про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №344/5707/19, натомість відповідачем подано звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022. Тобто, відповідач повторно належним чином не подає звіту про виконання судового рішення, а подана ним інформація з приводу виконання дій, до яких його зобов`язано судовим рішенням є неправдивою і спрямованою на ухилення від виконання судового рішення, що є підставою для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу. Станом на 23.09.2022 відповідач не виплатив визначені судом суми коштів на виконання рішення суду від 03.07.2019.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 встановлено Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області новий місячний строк з дня постановлення цієї ухвали для подання звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №344/5707/19.
На виконання ухвали суду від 26.09.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 та повідомлено суд, що нарахування в сумі 319 102,66 грн включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується витягом з Реєстру, а включення цієї суми доплати до Реєстру рішень є підставою для формування Пенсійним фондом України потреби для виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Додатково долучено відповідь Пенсійного фонду України від 24.10.2022 про те, що виплата коштів на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат на лист відповідача від 29.09.2022 щодо профінансування доплати в сумі 319 102,66 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу та встановлення нового строк для подання звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено. Прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 по справі №344/5707/19. Постановлено вважати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №344/5707/19 виконаним.
Не погодившись із ухвалою, вважаючи таку постановлену з неправильним встановленням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального  права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження заходів судового контролю в порядку, визначеному ст. 382 КАС України. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 не виконано. Відповідний перерахунок його щомісячного грошового утримання з 07.03.2019 проведений не був, розмір щомісячного грошового утримання суддівської винагороди від моменту первинного призначення не змінювався. Крім того, покликається на те, що у листі, надісланому відповідачем на ім`я позивача та його представника, вказано, що зарахування до стажу роботи, яка дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною форму на юридичному факультеті Львівського державного університету 2 роки 5 місяців 2 дні. календарного періоду проходження строкової військової служби 2 роки 20 днів та проведення відповідного перерахунку суперечить вимогам законодавства України тому відповідач зробив новий перерахунок і в зв`язку з цим просить позивача добровільно повернути сплачену за червень 2021 року різницю. Отже, відповідачем зроблено перерахунок на виконання рішення суду, проте в подальшому зроблено новий перерахунок без врахування призначених судом строків стажу роботи, яка дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці та направлено позивачу лист з вимогою про повернення нарахованих на підставі рішення сум, як помилково надмірно сплачених. Також апелянт стверджує, що виплата різниці з врахуванням раніше виплачених сум з моменту набрання рішенням законної сили не проведена.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Апелянт у судове засідання не з`явився, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.
Так, представник позивача Тугай І.М. був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання повідомлення на номер телефону, зазначений ним у матеріалах справи, вказане повідомлення прийняте ним 26.12.2022 о 11:12 год, що підтверджено телефонограмою. 
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. 
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів. 
Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 здійснено нарахування в сумі 319 102,66 грн та цю суму включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
На момент розгляду заяви від 23.09.2022 бюджетні асигнування для погашення вказаної заборгованості Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не надійшли.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 вчинено необхідні та залежні від нього дії.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.
Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.
Така правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 та ухвалах від 10.12.2018 в справі №807/2358/15, від 17.10.2019 в справі №826/12592/14.
Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
З матеріалів справи встановлено, що 15.09.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №344/5707/19. Згідно змісту вказано звіту та доданих до нього додатків, а саме – розпорядження від 13.09.2022 про перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 видно, що стаж на посаді судді до моменту виконання рішень суду ОСОБА_1 становив 17 років 4 місяці 21 день, після проведення перерахунку з 03.07.2019 до суддівського стажу ОСОБА_1 зараховано період служби в армії 2 роки 20 днів та половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету 2 роки 5 місяців 2 дні, три роки стажу роботи у галузі права, відповідно стаж роботи на посади судді з урахуванням рішень суду становить 24 роки 10 місяців 14 днів.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що після проведення на виконання рішення суду у справі №344/5707/19 перерахунку з 03.07.2019 до суддівського стажу ОСОБА_1 зараховано період служби в армії 2 роки 20 днів та половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету 2 роки 5 місяців 2 дні, три роки стажу роботи у галузі права, відповідно стаж роботи на посади судді з урахуванням рішень суду становить 24 роки 10 місяців 14 днів.
Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.10.2022 подано звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду та повідомлено суд, що нарахування в сумі 319 102,66 грн включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується витягом з Реєстру, а включення цієї суми доплати до Реєстру рішень є підставою для формування Пенсійним фондом України потреби для виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Додатково долучено відповідь Пенсійного фонду України від 24.10.2022 про те, що виплата коштів на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат на лист відповідача від 29.09.2022 щодо профінансування доплати в сумі 319 102,66 грн.
Відповідно до ст. 23, п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Отже, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.
Згідно пункту 10 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює повноваження визначені Конституцією.
Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України є частиною бюджетного законодавства.
Повноваження Пенсійного фонду України як виконавця бюджетних програм визначається ст. 23 цього Кодексу, а саме будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про .Державний бюджет України.
Згідно положень підпункту 4 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з дією метою перерозподіл коштів між районами (містами).
Виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління немає.
Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Встановлено, що нарахування позивачу доплати в сумі 319 102,66 грн включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджено витягом з Реєстру, а включення цієї суми доплати до Реєстру рішень є підставою для формування Пенсійним фондом України потреби для виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. 
Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 24.10.2022 виплата коштів на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат на лист відповідача від 29.09.2022 щодо профінансування доплати в сумі 319 102,66 грн.
Отже, подальше виконання рішення суду у справі №344/5707/19 залежить від отримання Пенсійним фондом України коштів з Державного бюджету України, за рахунок яких забезпечується відповідна виплата. 
При цьому позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач, маючи можливість здійснити відповідну виплату заборгованості доплати позивачу, створює перешкоди для виконання рішення суду. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в межах своїх повноважень виконало можливі залежні від нього дії, спрямовані на виконання судового рішення у даній справі. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відсутня протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відносинах, які стосуються невиплати нарахованої суми доплати позивачу на виконання рішення суду. Органи Пенсійного фонду України діють в межах наданих повноважень та чинних нормативно-правових актів з питань пенсійного забезпечення.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №344/5707/19 є виконаним та відповідно прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 по справі №344/5707/19, а у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу та встановлення нового строк для подання звіту про виконання рішення суду відмовив. 
Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Керуючись ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року про прийняття звіту, відмову у задоволенні заяви про накладення штрафу та встановлення нового строку для подання звіту – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 23.01.2023.