Справа № 465/3347/17                                Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П. 
Провадження № 22-ц/811/2230/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       21 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2022 року в складі судді Мигаль Г.П. в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, -
встановив:
У червні 2017 року позивач ПрАТ «Львівобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 15915,78 грн.
Вимоги обґрунтовував тим, що 20.05.2015 за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 , складено акт про порушення ПКЕЕН №03706, яким зафіксовано самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку.
19.06.2015 на засіданні комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ вказаний акт було розглянуто у визначеному законом порядку та визначено обсяг і вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕЕ, яка склала 15915,78 грн. 
Оскільки відповідачі у добровільному порядку збитки за завдану шкоду не відшкодували, тому позивач просив стягнути з відповідачів солідарно суму збитків в судовому порядку та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2022 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії – відмовлено.
Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1600 гривень залишено за позивачем.
Рішення суду оскаржив позивач ПрАТ «Львівобленерго», в особі представника Глушко А.О., вважає, що при ухваленні рішення судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення є незаконним.
В обґрунтування вимог покликається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги суть порушення, яке було виявлене за адресою відповідачів та зафіксоване працівниками ПрАТ «Львівобленерго» в акті про порушення №03706 від 20.05.2015. В даному акті зафіксовано «самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза приладом обліку, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від ввідного приводу для підключення частини квартири поза приладом обліку. Відтак про пошкодження приладу обліку чи пломби не йдеться, проведення експертизи є недоцільним, оскільки не передбачене ні ПКЕЕН, ні Методикою. 
Відповідно до абз. 3 п. 3.1 Методики, лише факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджене експертизою.
В даному випадку, мало місце порушення, передбачене п.п.6 п. 3.1 Методики, тобто самовільне підключення, яке не потребує проведення експертизи приладу обліку.
Виходячи з того, що відповідачами вчинено саме дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, оскільки позаоблікове підключення було приховане, нарахування розміру збитків проводилось за три роки. 
Також наголошує, що відповідачі жодного разу не заперечували факт порушення, яке було зафіксовано за їх адресою. ОСОБА_1 , яка була присутня на засіданні комісії 19.06.2015, також підтвердила факт порушення та погодилась сплатити вартість необлікованої енергії лише в сумі 700 грн., про що свідчить її підпис та запис в протоколі. Фактично відповідачі не погоджуються лише з сумою нарахованою як вартість не облікованої електричної енергії. 
Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2022 року та постановити нове, яким позовні вимоги ПрАТ «Львівобленерго» задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами про відшкодування збитків, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що стверджується довідкою ЛКП «Львівський ліхтар» від 12.04.2017 № 663.
Постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я споживача ОСОБА_1 .
20.05.2015 за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 складено акт про порушення ПКЕЕН № 03706. Даним актом зафіксовано самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза приладом обліку, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від ввідного проводу для підключення частини квартири поза приладом обліку. З актом про порушення ознайомлено відповідачку ОСОБА_1 , про що свідчить підпис на вказаному документі. 
У зауваженнях до складеного акта ОСОБА_1 вказала, що не згідно з трактуванням в акті про самовільне підключення до мережі.
19 червня 2015 року комісією ВРПС ЛМЕМ, за присутності відповідачки ОСОБА_1 , розглянуто акт про порушення ПКЕЕН від 02.05.2015. Комісія прийшла висновку, що споживачем за адресою АДРЕСА_1 порушено п.п. 42,48 ПКЕЕН. Також комісією обраховано обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН в розмірі 15915,78 грн. за період з 26.05.2012 по 26.05.2015 за 1095 днів. 
Відповідно до протоколу комісії ВРПС ЛМЕМ №03706, розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.п.37, 42, 48, 53 ПКЕЕН і п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року. Зазначено, що нарахована сума повинна бути оплачена до 30.06.2015. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Львівобленерго» суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять висновку проведеного експертного дослідження, яким підтверджено пошкодження відповідачами приладу обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, суд послався на пункт 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, від 4 травня 2006 року № 562, яким передбачено, що факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Статтею 714 ЦК України визначено, що за договорами постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією.
Згідно із положенням частини другої статті 27 зазначеного Закону правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку.
На час виявлення порушення відносини між побутовими споживачами та енергопостачальником регулювались Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 (далі ПКЕЕН) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженою Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562.
Відповідно до п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.
Згідно із п. 48 ПКЕЕН побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.
За положеннями абз. 1, 2 п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
Присутність побутового споживача ОСОБА_1 при складанні Акту № 03706 від 20.05.2015 та надання своїх зауважень до Акта, на переконання суду апеляційної інстанції, відповідає вимогам п. 53 ПКЕЕН, які регулюють спірні правовідносини.
Згідно із абз. 3 п. 53 ПКЕЕН акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.
Відповідно до абз. 9-12 п. 53 ПКЕЕН рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.
Як вбачається із змісту протоколу засідання комісії з розгляду акту №03706 від 19.06.2015, споживач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце засідання, про що свідчить її присутність на засіданні, ознайомилася із складеним протоколом від 19.06.2015, висловила свої зауваження та отримала один примірник такого, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .
У протоколі зазначено, що споживач на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 причетний до порушення Правил користування електричною енергією, передбачене п.п.6 п.3.1 Методики. Прийнято рішення нарахування провести згідно із пп.6 пунктом №3.1- самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, за формулою №3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН. Період нарахування з 26.05.2012 по 26.05.2015 за 1095 днів. 
Згідно із п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією, розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії; за кількістю днів: а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.
З огляду на наведене, якщо споживач допустив самовільне підключення поза приладом обліку прихованою електропроводкою, а представники постачальника електричної енергії не мали можливості виявити таке підключення під час проведення контрольного огляду засобу обліку, то розрахунок збитків здійснюється з урахуванням дати останньої технічної перевірки чи допуску в експлуатацію електроустановки споживача, але не більше ніж за три роки.
Згідно із додатком до протоколу № 03706 вартість не облікованої електроенергії склала 15 915 грн. 78 коп.
Матеріалами справи беззаперечно встановлено, що комісією визначена сума безоблікового споживання електроенергії на підставі п.п. 6 п. 3.1 Методики за період з 26 травня 2012 року по 26 травня 2015 року (згідно із пп. «а» п. 3.3 Методики) та по формулі 2.7 (згідно із п. 3.5 Методики, яка діяла на момент спірних правовідносин), із зазначенням тарифів, які були встановлені за такий період, внаслідок чого було визначено вартість недооблікованої електроенергії в розмірі, що дорівнює 15 915,78 грн., що також підтверджується відповідним розрахунком. 
Правильність проведеного представниками позивача розрахунку за Методикою підтверджуєься тим, що за п. 3.5 Методики в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у пп. 6 п. 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт·год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.
За таких фактичних обставин, встановлених на підставі сукупності зібраних по справі доказів, колегія суддів вважає доведеним, що у діях відповідачів є порушення ПКЕЕН внаслідок не облікового використання відповідачем електричної енергії через самовільне підключення до електричних мереж, що не є власністю позивача, шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі у спосіб розгалуження електропроводки на ввідному автоматі для підключення частини квартири поза будь яким засобом обліку прихованою електропроводкою.
Враховуючи те, що процедура виявлення такого порушення, його усунення та розгляду акту № 03706 від 20.05.2015 дотримана представниками ПрАТ «Львівобленерго», правильність проведенних нарахувань відповідачу боргу з приводу споживання нею без обліку електроенергії не спростована, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення позову ПрАТ «Львівобленерго» шляхом постановлення нового судового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, на суму 15915 грн. 78 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги суть порушення, яке було виявлене за адресою відповідачів та зафіксоване працівниками ПрАТ «Львівобленерго» в акті про порушення №03706 від 20.05.2015р. є слушними. 
Суд помилково застосував до спірних правовідносин положення Методики, які передбачають, що факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою. Експертиза є необхідною в разі виявлення порушень передбачених п.п. 1-3 п. 3.1 Методики. В даному випадку, мало місце порушення п.п.6 п. 3.1 Методики, яке не повинно бути підтверджене експертизою. 
Як зазначено вище, в акті про порушення від 20.05.2015 № 03706 зафіксовано: «самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза приладом обліку, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від ввідного приводу для підключення частини квартири поза приладом обліку». 
Тобто про пошкодження приладу обліку чи пломби не йдеться, проведення експертизи є недоцільним, оскільки не передбачене ні ПКЕЕН, ні Методикою.
В свою чергу, звертаючись до суду з означеним позовом, ПрАТ «Львівобленерго» просив про солідарне відшкодування відповідачами вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. Відповідачами зазначив трьох осіб, які зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , в якій було зафіксовано порушення ПКЕЕН. 
Вирішуючи питання про встановлення особи, з вини якої позивачу завдано збитків та з якої такі збитки підлягають стягненню, суд виходить з такого.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
В свою чергу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Відповідальність осіб, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, базується на загальних положеннях ст. 543 ЦК України.
Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникає у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмету зобов`язання.
Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Правовідносини між сторонами виникли з приводу недотримання Правил користування електроенергією споживачем послуг, якою є ОСОБА_1 . Позовні вимоги не стосуються стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту електроенергію.
Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що позивачем, всупереч приписам ст. 10 ЦПК України, не доведений обов`язок відповідачів по справі, встановлений договором або законом, відповідати перед ПрАТ «Львівобленерго» як солідарні боржники. При цьому, покладення позивачем в позові на відповідачів солідарної відповідальності, суд вважає помилковим, оскільки з досліджених доказів взагалі не вбачається, що шкоду було завдано спільними діями відповідачів.
Отже, суд знаходить безпідставними вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів спричинених позивачу збитків, які стали наслідком порушення ОСОБА_1 , як споживачем, на ім`я якої відкрито особовий рахунок, встановлених Правил користування електроенергією та безпідставного отримання майна у вигляді активної електроенергії.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які вказували на причетність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до самовільного підключення електроустановки до електричної мережі енергопостачальника. Тому позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є недоведеними.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позову.
Згідно з ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5321 грн. 50 коп. (1600 за подання позову +3721,50 за подання апеляційної скарги.)
Керуючись ст. ст. 258, 259, 369, 372, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» задовольнити частково. 
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" 15 915 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 78 копійок вартості не облікованої електричної енергії.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" 5321 (п`ять тисяч триста двадцять одну) гривень 50 копійок сплаченого судового збору. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2023 року.

Головуючий                                                 А.В. Ніткевич

Судді:                                                         С.М. Бойко

С.М. Копняк