УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20  березня 2023 року
м. Київ
Справа № 756/2716/22
Провадження № 51 - 1101 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 , 
встановив:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року, залишеним без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, затверджено угоду про примирення, укладену 09 травня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 . Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України, та застосовано ст. 69 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року касаційна скарга прокурора залишена без руху та йому вказано на недоліки поданої ним касаційної скарги. Зокрема прокурору було зазначено, що він, хоч і вказує на неправильне застосування судами      ст. 69 КК України, проте не наводить підстав з яких прокурор може оскаржувати судове рішення відповідно до ст. 424 ч. 3 КПК України. 
Так, відповідно до ст. 424 ч. 3 п. 3 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Із врахуванням того, що ст. 469 ч. 4 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості, а в даному кримінальному провадження укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, передбачену ст. 469 ч. 3 КПК України, єдиною підставою для оскарження прокурором вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок, є призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди. 
Усуваючи недоліки касаційної скарги на виконання ухвали від 23 лютого 2023 року, прокурор ОСОБА_4 звернувся із новою касаційною скаргою, у якій вказує на допущені апеляційним судом істотні порушення вимог процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в ухвалі не наведено належного обґрунтування щодо можливості застосування до ОСОБА_5 інституту призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, що, на його думку, є підставами для перегляду ухвали апеляційного суду в касаційному порядку і її скасування.
Проте, прокурор не вказує у касаційній скарзі на те, що внаслідок постановлення оскаржуваної ним ухвали Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року ОСОБА_5 було призначено покарання менш суворе, ніж узгоджене сторонами угоди. 
Отже, прокурор у своїй касаційній скарзі не наводить підстав, передбачених                        ст. 424 ч. 3 п. 3 КПК України, з яких він може оскаржити в касаційному порядку ухвалу Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 , постановлену за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора на вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
За таких обставин, оскаржувана прокурором ухвала Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 , за доводами і наведеними у касаційній скарзі прокурора ОСОБА_4 підставами, не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до ст. 424 ч. 3 п. 3 КПК України та не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції. 
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадженні за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 . 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2  	ОСОБА_3