Постанова 
Іменем України
 
08 лютого 2023 року 
м. Київ
 
справа № 710/1255/21
провадження № 61-2596св22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
заявники (боржники):  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
особи, дії яких оскаржуються - державні виконавці Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником Тютюнниковим Максимом Володимировичем , на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року у складі судді Симоненко О. В. та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Василенко Л. І., 
Бородійчука В. Г.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст скарги
17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шполянський РВ ДВС) та Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Оболонський РВ ДВС).
В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 вказує, що 12 серпня 2021 року адвокат Тютюнников М. В. у приміщенні Шполянського РВ ДВ ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 65244610 щодо 
ОСОБА_1 та з матеріалами виконавчого провадження № 56339255 та 
№ 56319522 щодо ОСОБА_2 . Внаслідок ознайомлення з вказаними матеріалами виникли підстави для подання цієї скарги у зв?язку з порушенням державними виконавцями вимог закону. З метою перевірки стану виконавчого провадження щодо третього боржника - ОСОБА_5 , оскільки вони стосуються одного і того самого рішення, нею встановлено на мобільний телефон додаток «Дія», під час огляду матеріалів виконавчого провадження 
№ 56408212 у цьому додатку було встановлено такі ж самі порушення, як і по двох інших боржниках.
Із досліджених виконавчих документів вбачається, що вказаний документ видав 02 квітня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області, в той час як підписаний виконавчий документ не суддею апеляційної інстанції, а суддею Шполянського районного суду Черкаської області Красюк Г. П. На вказаних виконавчих документах вказаний номер рішення № 710/828/14-ц (2/710/407/2014), але апеляційний суд скасував повністю вказане рішення, ухваливши нове рішення, при цьому з номером справи № 710/193/14-ц (22-ц/793/313/15). У той же час старший державний виконавець Шполянського РВ ДВС Тишкевич Б. В. та державний виконавець Оболонського РВ ДВС Гаркуша Є. Ю., перевіряючи виконавчі листи, не знайшли в цьому нічого нелогічного та незаконного і відкрили виконавчі провадження.
В цьому випадку державний виконавець повинен був протягом трьох робочих днів з дня пред?явлення виконавчого документа повернути такий документ з підстав пункту 1 частини першої статті 4 Закону, оскільки фактично відсутнє найменування органу, який видав виконавчий документ, пункту 2 частини першої статті 4, оскільки фактично відсутній номер рішення, згідно з яким видано документ.
Із виконавчих листів вбачається, що рішення набрало законної сили 13 травня 2015 року, а строк пред?явлення листа до виконання вказаний до 13 травня 
2016 року, тобто строки вказані у відповідності до вимог чинного на той період закону. Незважаючи на вказане, державними виконавцями прийнято такі виконавчі листи до виконання у травні 2018 року, тобто зі спливом майже двох років.
У виконавчому документі зазначена адреса місця проживання боржника 
ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Проте, державний виконавець вказує у виконавчих документах іншу адресу 
ОСОБА_1 : АДРЕСА_2, але така адреса не фігурувала у жодному документі. Матеріали виконавчих проваджень інформації про те, що будь-кому з 3-х боржників у встановленому порядку направлено матеріали виконавчого провадження з самого початку їх існування на сьогоднішній день не містять.
Постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС від 09 квітня 
2021 року згідно ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 
15 листопада 2018 року замінено стягувача у справі № 710/828/14-ц. Проте заміна сторони у виконавчому провадженню по виконавчому документу 
№ 710/828/14-ц (2/710/407/2014) фізично неможлива, оскільки виконавчого документа № 710/828/14-ц (2/710/407/2014) взагалі не може існувати, так як рішення у даній справі скасовано рішенням Апеляційного суду Черкаської області № 710/193/14-ц (22-ц/793/313/15) від 13 травня 2015 року та прийнято нове рішення із викладенням нової резолютивної частини.
ОСОБА_1 просив:
визнати дії, бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Шполянського РВ ДВС Тишкевич Б. В. про винесення постанови про відкриття провадження від 05 травня 2018 року по ВП № 56319772 - неправомірними; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державно виконавця Тишкевич Б. В. про відкриття виконавчого провадження від 05 травня 2018 року по ВП № 56319772;
визнати дії, бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Шполянського РВ ДВС Тишкевич Б. В. про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 травня 2018 року по ВП № 56338854 - неправомірними; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державно виконавця Тишкевич Б. В. про відкриття виконавчого провадження 08 травня 2018 року по ВП № 56338854;
визнати дії, бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Шполянського РВ ДВС Тишкевич Б. В. про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 травня 2018 року по ВП № 56319522 - неправомірними; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Тишкевич Богдани Віталіївни про відкриття виконавчого провадження 05 травня 2018 року по ВП № 56319522;
визнати дії, бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Шполянського РВ ДВС Тишкевич Б. В. про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 08 травня 2018 року по ВП № 56339255 - неправомірними; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Тишкевич Б. В. про відкриття виконавчого провадження 08 травня 2018 року по ВП № 56339255;
визнати дії, бездіяльність та рішення державного виконавця Оболонського РВ ДВС Гаркуши Є. Ю. про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 травня 2018 року по ВП № 56408212 - неправомірними;
зобов`язати начальника Оболонський РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця - Гаркуши Є. Ю. про відкриття виконавчого провадження від 23 травня 2018 року по ВП№ 56408212.
14 вересня 2021 року ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 та ОСОБА_3  подали заяву про доповнення скарги, посилаючись на те, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 56319772, № 56338854, № 56319522, № 56339255, 
№ 56408212 є неправомірними, також просили суд: 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Тишкевич Б. В. про арешт майна боржника від 08 травня 2018 року по ВП № 56339255; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову державного виконавця Сірмана В. А. про арешт коштів боржника від 21 квітня 2021 року по ВП № 56339255; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Тишкевич Б. В. про арешт майна боржника від 08 травня 2018 року по ВП № 56338854; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Тишкевич Б. В. про арешт коштів боржника від 05 липня 2018 року по ВП № 56338854; 
зобов`язати начальника Шполянського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Задніпряної А. А. про арешт коштів боржника від 21 квітня 2021 року по ВП № 56338854; 
зобов`язати начальника Оболонського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Гаркуши Є. Ю. про арешт майна боржника від 16 травня 2018 року по ВП № 56408212; 
зобов`язати начальника Оболонського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Стужука П. П. про арешт коштів боржника від 10 березня 2020 року по ВП № 56408212; 
зобов`язати начальника Оболонського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Стужука П. П. про арешт коштів боржника від 12 вересня 2020 року по ВП № 56408212; 
зобов`язати начальника Оболонського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Стужука П. П. про арешт коштів боржника від 01 листопада 2020 року по ВП № 56408212; 
зобов`язати начальника Оболонського РВ ДВС скасувати постанову старшого державного виконавця Стужука П. П. про арешт коштів боржника від 08 червня 2021 року по ВП № 56408212.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Шполянського РВ ДВС, Оболонського РВ ДВС залишено без розгляду.
Рішення суду мотивовано тим, що у скарзі ОСОБА_1 вказані також скаржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відповідно відмітки на ній зазначили, що таку отримали. Оскільки скарга підписана тільки ОСОБА_1 , при цьому повноважень на подання скарги від імені ОСОБА_2 та 
ОСОБА_3 до скарги не додано та таких він не мав, скарга розглянута саме ОСОБА_1 .
Скарга подана з пропуском десятиденного строку звернення до суду, 
а  ОСОБА_1  відповідно до частини другої статті 449 ЦПК України не порушено питання про поновлення цього строку та необґрунтовано поважність причин для його поновлення. Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 вказував, що адвокат Тютюнников М. В., який представляє його інтереси, ознайомився із матеріалами виконавчого провадження 12 серпня 2021 року, внаслідок чого виникла необхідність у поданні скарги, проте скаржник не вказує і не підтверджує, коли він дізнався або міг дізнатися про порушення своїх прав.Зазначена позиція викладена у правовій позиції Верховного Суду, висвітленій у постановах від 25 березня 2020 року у справі № 521/19613/17, від 28 грудня 2020 року у справі 501/332/18. Разом із тим, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про відкриті виконавчі провадження № 56319772 від 05 травня 2018 та № 56338854 від 08 травня 
2018 року з липня 2018 року, тобто раніше, ніж був ознайомлений його представник, адвокат Тютюнников М. В. Станом на 26 липня 2021 року скаржник мав копії оскаржуваних постанов, але звернувся зі скаргою на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження лише 
17 серпня 2021 року. 
ОСОБА_1 не є стороною виконавчих проваджень № 56319522, № 56339255, 
№ 56408212.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 січня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Тютюнникова М. В. залишено без задоволення. Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Шполянського РВ ДВС, Оболонського РВ ДВС залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особами, які подавали апеляційну скаргу.
Апеляційний суд вважав, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, оскільки судом не допущено порушення норм процесуального права. Доводи скаржника є безпідставними та необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню, оскільки не спростовують вмотивованих висновків суду щодо пропуску строку звернення скаржника із скаргою до суду, який не ставив вимог про поновлення пропущеного строку з поважних причин.
Враховуючи сукупність досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що скаржнику було відомо про відкриті виконавчі провадження № 56319772 та № 56338854 ще з липня 2018 року, тому посилання скаржника, що його представник - адвокат Тютюнников М. В. ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень 12 серпня 2021 року, тому строк подання скарги слід рахувати саме з 12 серпня 2021 року, є безпідставним. Станом на 
26 липня 2021 року скаржник мав копії оскаржуваних постанов, але звернувся зі скаргою на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження лише 17 серпня 2021 року; як і було відомо про постанову про арешт майна боржника від 08 травня 2018 року, 06 липня 2018 року - у липні 2018 року та від 21 квітня 2021 року - 05 травня 2021 року. Також апеляційний суд звертає увагу, що представник скаржника ознайомився із матеріалами виконавчого провадження 12 серпня 2021 року, а скаргу доповнено вимогами лише 
14 вересня 2021 року, з пропущенням строку, визначеного законом для подання скарг. До того ж, судом першої інстанції вірно було зазначено, що зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчих проваджень 
№ 56319522, № 56339255, № 56408212, що не заперечувалося представником скаржника.
Аргументи учасників справи
У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подана представником Тютюнниковим М. В. , в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення скарги. 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув скаргу лише щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 . Проте, 14 вересня 2021 року скаржником до суду було подано заяву про доповнення скарги вимогами з посиланням на те, що постанови про відкриття виконавчих проваджень 
№ 56319772, № 56338854, № 56319522, № 56339255, № 56408212 є неправомірними. При цьому заява була підписана трьома скаржниками, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . Таким чином, судові рішення стосуються прав і обов`язків не лише ОСОБА_1 , а й ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Підписавши заяву про доповнення скарги від 
14 вересня 2021 року, вони також звернулися за захистом своїх прав, які були порушені державним виконавцем при прийнятті зазначеного виконавчого листа до виконання.
Поінформованість про відкриті виконавчі провадження не обов`язково означає, що скаржнику було відомо про порушення допущені державними виконавцями. Суди не звернули уваги, що представник скаржника 12 серпня 2021 року вперше ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень, боржники виконавчих листів не отримували. З урахуванням наведеного, судами неправильно застосовано частину першу статті 449 ЦПК України. Крім того, скарга містила також вимоги про визнання бездіяльності виконавця, яка є триваючим порушенням. Повноваження суду щодо залишення скарги без розгляду виникає лише на стадії її отримання. 
Державні виконавці прийняли до виконання виконавчі листи, видані з порушенням закону, та зі спливом строків пред`явлення їх до виконання.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 ЦПК України). 
Згідно з частиною першою статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року). 
У справі, що переглядається:
суди не звернули уваги, що 14 вересня 2021 року до суду подана заява про доповнення вимог скарги, яка підписана  ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та обґрунтована підставами оскарження постанов про відкриття виконавчих проваджень № 56319772, № 56338854, № 56319522, 
№ 56339255, № 56408212, які були викладені у скарзі боржників від 17 серпня 2021 року, підписаною лише  ОСОБА_1 , та про підтримання вимог якої зазначено у цій заяві (а. с. 65-68);
суд першої інстанції зазначених скарги та/або заяви про доповнення її вимог не повертав, вказані особи брали участь у розгляді скарг, від вимог скарг не відмовлялись, оскаржили ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, наводячи відповідні доводи, і апеляційна скарга яких розглянута по суті.
Тому суди помилково розглянули справу як за скаргою ОСОБА_1  у виконавчих провадженнях № 56319772, № 56338854, а скарга   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 у виконавчих провадженнях № 56319772, 
№ 56338854, № 56319522, № 56339255, № 56408212 залишилась невирішеною.
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Оскільки встановлено підстави для скасування судових рішень, то суд касаційної інстанції інші доводи касаційної скарги не аналізує.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржені судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 
2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 січня 2022 року за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2  та  ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державних виконавців Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати.
Справу № 710/1255/21 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 25 січня 2022 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                   В. І. Крат
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
                                                                             Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук