ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/11860/15-ц  Номер провадження 22-ц/814/1547/23	Головуючий у 1-й інстанції Цвірюк Д.В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі:  Коротун І.В.  

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року, постановлену суддею Цвірюком Д.В., повний текст ухвали складено - дата не вказана

за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову 

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсним, -
В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року у справі №638/11860/15-ц.

Заява мотивована тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року у цивільній справі №638/11860/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики було забезпечено позовні вимоги шляхом оголошення заборони відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 . Вважає, що зазначена ухвала повинна бути скасована з тих підстав, що справу розглянуто та постановою Харківського апеляційного суду від 03.03.2020 року позовні вимоги задоволено частково та в подальшому наявність заборони відчуження завадить виконанню судового рішення, на цей час наявність заборони відчуження майна відповідача не відповідає інтересам стягувача ОСОБА_1 і може завдати йому шкоду.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №638/11860/15-ц - залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доказів виконання судового рішення апеляційної інстанції суду не надано. Станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову цивільна справа перебуває на розгляді у Верховному Суді у зв`язку з поданням представником відповідача касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 03.03.2002 року у даній справі. Отже, виходячи із вище викладеного, суд дійшов висновку, що вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову за заявою позивача є передчасним, оскільки судове рішення суду апеляційної інстанції не виконано, а скасування забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим його виконання, тому суд вважає, що слід залишити без задоволення заяву про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву та скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, застосованих за результатами розгляду саме його заяви, суд першої інстанції фактично діяв в інтересах відповідача, так як подальше існування заборони відчуження майна відповідача перетворилося на спосіб захисту останнього від виконання рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви суперечить змісту ч.1,2 ст. 12 ЦПК України. Крім того, звертає увагу, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів виконання судового рішення, є помилковим, оскільки в судовому засіданні представником ОСОБА_2 – адвокатом Загорською О.В. надавалися пояснення про виконання рішення та перереєстрацію майна на користь ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року (а.с. 103).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи (а.с. 108). 

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Дорош А.І, суддів Лобова О.А., Триголова В.М. (а.с. 51).
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року справу призначено до розгляду на 10.00 год. 27 березня 2023 року, з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с. 52).

У судове засідання апеляційного суду не з"явилися учасники справи, належним чином повідомлені належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи  шляхом направлення 15.03.2023 року судових повісток  про виклик до суду у цивільній справі на офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 149,150). Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Клопотання про відкладення слуханням справи не надходили. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 29.08.2022 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсним задоволено (а.с. 17-18).

Постановою Харківського апеляційного суду від 03.03.2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 520 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії (а.с. 19-30).

Доказів виконання судового рішення апеляційної інстанції суду першої інстанції не надано.

Натомість, станом на дату розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа перебуває на розгляді у Верховному Суді у зв`язку з поданням представником відповідача касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 03.03.2002 року у даній справі.

Приймаючи до уваги вище викладене, суд першої інстанції визнав, що підстав для задоволення заяви позивача за первісним позовом про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року у справі №638/11860/15-ц, не встановлено, що не позбавляє в подальшому учасників справи звернутися до суду першої інстанції, яким накладено арешт для вирішення даного питання.

Отже, виходячи із вище викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову за заявою позивача є передчасним, оскільки судове рішення суду апеляційної інстанції не виконано, а скасування забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим його виконання, тому суд першої інстанції визнав, що слід залишити без задоволення заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України (у редакції на день подачі заяви) суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 152 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову за своєю правовою суттю є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом частини 6 статті 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до частин 7, 8 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить проте, що суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Крім того, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову.

Звертаючись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначав, що на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала справа №638/11860/15ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсним.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено частково. Заборонено відчуження у будь - який спосіб квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло під № НОМЕР_1 від 05 березня 2012 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - залишено без задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсним - задоволено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03.03.2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2019 року - скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 520 000 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії.
При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що судове рішення у справі №638/11860/15ц (постанова Харківського апеляційного суду 03 березня 2020 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ) набрало законної сили, заходи забезпечення позову вжиті судом саме за його заявою, тому є підстави для скасування зазначеного вище заходу забезпечення позову, оскільки відпали/ змінилися обставини, що зумовили його застосування.

За результатами розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскільки заходи забезпечення позову були вжиті за результатами розгляду відповідної заяви ОСОБА_1 і за його вмотивованим клопотанням ці заходи можуть бути скасовані, оскільки відпали та змінилися обставини, що зумовили їх застосування. Матеріали справи не містять інформації про зустрічне забезпечення позову або про звернення до суду ОСОБА_2 із позовними вимогами до ОСОБА_1 , предметом яких є спірна квартира, та чи з відповідною заявою про забезпечення такого позову.

Водночас, колегія суддів враховує, що згідно відкритих даних автоматизованої системи виконавчого провадження підтверджується, що постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 серпня 2020 року згідно заяви стягувача ОСОБА_1 закінчено виконавче провадження у даній справі, тобто станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову виконавче провадження закрито у зв`язку з виконанням судового рішення.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду від 25 лютого 2021 року постанова Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 520 000,00 грн. та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до   ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсними - залишена без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції - підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

       Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3, 381 – 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року у справі №638/11860/15-ц - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у справі №638/11860/15-ц у вигляді заборони відчуження у будь - який спосіб квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло під № НОМЕР_1 від 05 березня 2012 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 березня 2023 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош                         О. А. Лобов                 В. М. Триголов