Справа № 466/8242/22                                Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 33/811/1453/22                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року, 

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , солдата в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 (десять) діб. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.
Відповідно до постанови судді, 15 жовтня 2022 року о 08 год. 30 хв. стрілець 2 відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацєю, під час виконання обов`язків військової служби перебував у нетверезому стані в умовах особливого періоду, воєнного стану.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити постанову судді, а саме накладене стягнення у виді арешту з утриманням на гаупвахті замінити на штраф у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що при накладенні стягнення у виді арешту суд не мотивував, чому було обрано саме найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією, та не вказав, у чому полягає неможливість застосування альтернативного покарання у виді штрафу. Також апелянт зауважує, що судом не враховано той факт, що він є військовослужбовцем Збройних сил України та раніше не притягався до адміністративної відповідальності. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, заслухавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та кваліфікація дій апелянтом не оспорюються. У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину та щиро покаявся і зазначив, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди із накладеним стягненням.
Згідно з ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає накладення  штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вимоги закону і не мотивував застосування найбільш суворого виду стягнення - арешту з утримання на гаупвахті на строк 10 діб.
Окрім цього, апеляційний суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 , який зазначив, що солдат ОСОБА_1 загалом характеризується позитивно, а вчинене ним правопорушення є одиночним випадком. Свідок додає, що за вчинене апелянта притягнено до дисциплінарної відповідальності і, як наслідок, позбавлено додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн за жовтень 2022 року. 
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з триманням на гаупвахті, за наявності в санкції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП альтернативних більш м`яких видів стягнення, суддя місцевого суду в постанові не зазначив виняткових обставин, які стали підставою для застосування до нього найсуворішого адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гаупвахті строком на 10 діб апеляційний суд вважає надмірним, тому враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, пояснення ОСОБА_1 , надані ним в суді та визнання вини, вважає, що необхідно пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді 10 діб арешту з утриманням на гаупвахті, змінивши таке на стягнення у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень.
У решті постанову судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладення стягнення.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді арешту з утриманням на гаупвахті строком на 10 діб замінити на штраф у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250,00 грн.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах