ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" січня 2023 р.           Справа№ 910/17491/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Чорногуза М.Г. 
  
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Проскурня Т.В. за ордером;
від відповідача: Горова С.В. самопредставництво;
від третьої особи: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника ТОВ  "База №7" про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційних скарг Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 (повний текст складено 23.06.22)
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2022
у справі №910/17491/21 (суддя  Бондарчук В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "База №7"
до Міністерства юстиції України 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 грудня 2022 року апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від  13 червня 2022 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04 липня 2022 року - без змін.
21 грудня 2022 року від представника позивача  надійшла заява про розподіл судових витрат (направлена до суду 19.12.2022), у якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 37500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 розгляд заяви  було призначено на 10.01.2023.
06 січня 2023 року від відповідача надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в якій він просить відмовити у її задоволенні, оскільки  даний справ є незначною складності, містить невеликий обсяг письмових доказів,  так як до предмету доказування входить лише спростування висновків, викладених у висновку колегії Мін`юсту; порядок прийняття спірного наказу врегульований незначною кількістю нормативно-правових актів, а відтак не потребує великої кількості часу для вивчення та обґрунтування підстав позову; поданий позивачем відзив на апеляційну скаргу дублює доводи позивача, викладені у позовній заяві, а відповідачем до скарги не було додано доказів або іншої судової практики, із якою адвокату позивача було необхідно ознайомитись, тому заявлений розмір витрат не відповідає критерію розумності, є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам. 
Представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату та час розгляду заяви, що підтверджується довідкою від 26.12.2022 про доставку електронного документа, а його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити її у повному обсязі. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви.  
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат, апеляційний господарський суд  вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 244  Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Відповідно до   ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 123 ГПК України   передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на апеляційну скаргу позивач додав заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 51500,00 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 грудня 2022 року апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від  13 червня 2022 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04 липня 2022 року - без змін.
Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
20 вересня 2022 року позивачем було подано заяву, у якій він вказав, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
21 грудня 2022 року від представника позивача  надійшла заява про розподіл судових витрат (направлена до суду 19.12.2022), у якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 37500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, позивачем була зроблена відповідна заяви до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).
Оскільки у задоволенні апеляційних скарг  було відмовлено, а позов було задоволено, пов`язані з розглядом апеляційної скарги витрати покладаються на відповідача.
За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Відповідачем були подані заперечення, в яких він вважає, що заявлений розмір витрат не відповідає критерію розумності, є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, тому просить відмовити у їх стягнення. 
З матеріалів  справи вбачається, що на підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги №152/2021 від 20.09.2021, укладений між ТОВ "База №7" та адвокатським об`єднанням "Група Бізнес Партнерів", додаток № 2 до цього договору, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.12.2022 на загальну суму 37500,00 грн.
Зокрема, відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги №152/2021, гонорар адвокатського об`єднання клієнт оплачує в розмірі та в порядку згідно з умовами, викладеними в додатку №2 до цього договору. 
В п. 1 додатку № 2 до договору сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвокатського об`єднання за договором становить з розрахунку 1600,00 грн за годину роботи адвоката адвокатського об`єднання, 3000,00 грн за годину роботи партнера адвокатського об`єднання.
Згідно п. 3 додатку № 2 додатково до гонорару клієнт сплачує (компенсує) адвокатському об`єднанню додаткові витрати, необхідні для надання адвокатським об`єднанням послуг за договором (судовий збір, вартість проведення судових експертиз та отримання висновків фахівців, поштові витрати тощо).
Відповідно до п. 6 додатку № 2 оплата послуг адвокатського об`єднання здійснюється на підставі виставленого ним рахунку, виходячи з розміру гонорару, зазначеного в п. 1 цього додатку №2.
Так, відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.12.2022, загальна вартість судових витрат, що підлягають сплаті в межах цієї справи становить 37500,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу у справі позивачу надавала партнер Проскурня Т.В., які діяла на підставі виданого адвокатським об`єднанням ордеру, а у акті зазначений детальний опис робіт, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 6 год. - 18000 грн; підготовка заяви про попередній розрахунок - 1 год. - 3000 грн; підготовка заяви з процесуальний питань щодо судових витрат - 0,5 год - 1500 грн; участь партнера Проскурні Т.В. у судовому засіданні 20.09.2022 - 1 год. - 3000  грн участь партнера Проскурні Т.В. у судовому засіданні 10.11.2022 - 1 год. - 3000  грн; підготовка додаткових пояснень у справі 15.12.2022 - 1 год. - 3000 грн; участь партнера Проскурні Т.В. у судовому засіданні 15.12.2022 - 1 год. - 3000 грн; підготовка заяви про розподіл судових витрат - 1 год. - 3000 грн.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).
Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19,  від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.  
У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Дослідивши поданий позивачем акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.12.2022, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами відповідача про те, що є заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, оскільки дійсно більша частина тексту відзиву на апеляційну скаргу співпадає з доводами позовної заяви та відповіді на відзив на позову заяву, які подавались до суду першої інстанції, і позивачем також зазначено про участь у судовому засіданні 10.11.2022, яке не відбулось у зв`язку зі зміною складу суду, а зазначена в акті тривалість інших судових засідань (20.09.2022 та 15.12.2022) не відповідає їх фактичному часу (20 та 40 хвилин відповідно), також позивачем не подавались додаткові пояснення від 15.12.2022, підготовка яких включена до акту, тому, враховуючи  рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду апеляційної інстанції адвокатом документів, їх значення для спору, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат  позивача в сумі 19500,00 грн.
В іншій же частині заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду  справи, не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не розподіляються судом.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково заяву представника ТОВ  "База №7" про розподіл судових витрат.
2. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "База №7" (36020, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Котляревського, будинок 1/27, кімната 197; ідентифікаційний код 38502621) - 19500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст додаткової постанови складений 17.01.2023.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                М.Г. Чорногуз