П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р. Категорія 108010000	м.Одеса	Справа № 420/9124/22	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. по справі за адміністративним позовом ТзОВ  Годжи Транс 2004 ЕООД  до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №313248 від 13.10.2021 р., -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив суд визнати протиправною та скасувати Постанову № 313248 від 13.10.2021 р. Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу, мотивуючи його тим, що у вересня 2021 р. працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено контроль транспортного засобу позивача, за результатами якого встановлено не забезпечення перевізником у водія особистої картки водія до цифрового тахографа, що відображено в Акті перевірки від 03.09.2022 р. № 307407. На підставі зазначеного Акта перевірки відповідачем прийнято спірну постанову № 313248 від 13.10.2021 р. про застосування штрафу в розмірі 680 грн. На переконання позивача,  при здійсненні контролю було допущено численні порушення чинного законодавства, а постанова Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною. Також, позивач зазначив, що не був повідомлений про час та місце розгляду питання про застосування штрафу, у зв`язку із чим не мав можливості надати відповідні пояснення з приводу стверджуваного порушення.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано Постанову № 313248 від 13.10.2021 р. Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу. Стягнуто з Державної службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ТзОВ  «Годжи Транс 2004 ЕООД»  судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 85 (вісімдесят п`ять гривень) грн. 50 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що оскільки перевіркою було виявлено, що керування транспортним засобом здійснювалося водієм ОСОБА_1 без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку за період з 06.08.2021р. по 03.09.2021 р. Бланк підтвердження діяльності водієм також надано не було. Акт про порушення складено на місці перевірки в присутності водія. Після оформлення акту перевірки, водій від підписання та надання письмових пояснень чи зауважень до Акту відмовився, про що зазначено безпосередньо у вказаному Акті перевірки. У спростування виявлених у ході рейдової перевірки порушень водієм жодного доказу та заперечень щодо суті порушення не було надано. Згідно з приписами ст. 34  Закону № 2344, автомобільний перевізник, у тому числі, повинен виконувати вимоги цього  Закону  та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажир та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку співробітниками державного контролю та нагляду на вантажному транспорті складено Акт проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 03.09.2021 року № 307407.
Перевіркою за місцем: А/Д мМ-16 Одеса  Кучурган 12 ка.+50 м. встановлені наступні порушення: - «водій відмовився від контролю, а саме надати доступ до тахографа для зчитування інформації з цифрового тахографа про роботи та відпочинок водія за 03.09.2021 р. по 06.08.2021 р., Відсутня картка до  цифрового тахографа, а саме ОСОБА_2 відсутня картка водія у другому слоті, чим порушено ч. 1 абз. 11  ст. 60  Закону України «Про автомобільний транспорт».
На підставі вищезазначеного Акта перевірки начальником Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 13.10.2021 року винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 313248, якою до ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» застосовано штраф у розмірі 680 грн., згідно з ч. 1 абз. 11 ст. 60 Закону України  «Про автомобільний транспорт».
Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Приписами ч. 1 ст. 5 ЗУ “Про автомобільний транспорт” за № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Положеннями ст. 6 вказаного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого КМУ.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Статтею 1 Закону № 2344 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
У відповідності до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. за №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 вказаного Положення).
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 8.11.2006 р. за № 1567 (надалі - Порядок № 1567).
Згідно із зазначеним Порядком № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до п.3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
За правилами п.4 Порядку №1567, державний контроль на автомобільному транспорті (надалі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (надалі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з ч.12 ст.6 Закону № 2344 та п.2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Положеннями п.15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України “Про автомобільний транспорт” документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України “Про автомобільний транспорт”; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Приписами п.21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Згідно з приписами п.25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
У відповідності до п.26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Як вбачається із позову та вказане не спростовано жодним доказом з боку контролюючого органу, позивач не був обізнаним про час та місце розгляду справи про порушення, а отже у порушення вищенаведеним вимогам чинного законодавства, відповідачем розглянуто справу про порушення ЗУ “Про автомобільний транспорт” без участі позивача, та без належного повідомлення його про час і місце розгляду справи, чим відповідно позбавлено права взяти участь у розгляді справи з метою свого захисту, надання письмових доказів, та пояснень щодо виявлених під час перевірки порушень, встановлених у Акті перевірки.
Крім того, апелянтом так і не надано належних, допустимих доказів, документів, на підставі яких прийнято спірну постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, на підтвердження направлення на адресу ТзОВ “Годжи Транс 2004 ЕООД” запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатом котрої прийнято оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, та винесених на його підставі спірних постанов, тощо.
Водночас, слід зазначити, що не дотримання посадовими особами органу державного контролю вищезазначених приписів законодавства, порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб`єкта господарювання, та як наслідок порушує права останнього в межах спірних адміністративних правовідносин.
У відповідності до п.9 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Резолюцією (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі, серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.
Виходячи із наведеного, участь позивача спрямована на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно нього і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.
Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act), а стосовно  процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оскаржуваність акту.
Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: - “протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків” і, на противагу йому, принцип – “формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення”.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Зокрема, оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, аналізуючи вищевказане, слід зазначити, що в межах спірних правовідносин порушення права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно нього, з огляду на викладені в адміністративному позові зауваження щодо матеріалів перевірки, та суті стверджуваного порушення, вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такого розгляду та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Що стосується тверджень апелянта, як на правомірність та законність не виклику позивача на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що акт перевірки та спірна постанова прийнята в один день, то суд вважає такі твердження необґрунтованими, адже, законність спростовується вищевикладеними приписами законодавства та, як вбачається із матеріалів справи та наданих доказів, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за № 307407 складений – 03.09.2021 р., а оскаржувана постанова за № 313248 прийнята – 13.10.2021 р., тобто у відповідача був відповідний час для сповіщення товариства про розгляд зазначеної справи та надати законну можливість товариству висловити свої аргументи, навести доводи та надати відповідні докази на підтвердження своїх аргументів.
Що стосується посилань апелянта на висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2020 р. у справі за № 825/2328/16 щодо того, що саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом, то апеляційний суд вважає, що такі правові висновки Верховного Суду не можуть бути застосованими під час вирішення цієї справи, оскільки є такими, яких суд дійшов у нетотожних правовідносинах.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, судова колегія вважає, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже, не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року по справі № 420/9124/22, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

    суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
    судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.