ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/16323/22	Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р. 	
Провадження № 33/817/39/23 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
       за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності          ОСОБА_1 — адвоката Кметика В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — Кметика В.С. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2022 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя  АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 496,20 грн.
       Згідно даної постанови, 08 листопада 2022 року о 18 год. 16 хв. в м. Тернополі по просп. С. Бандери, 90, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest6810 №ARАМ 2250(повірка дійсна до 19.07.2023) та проїхати у найближчий медичний заклад для такого огляду відмовився у категоричній формі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Також 08 листопада 2022 року о 18 год. 16 хв. в м. Тернополі по просп. С. Бандери, 90, гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, гучномовця, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Протасевича, 2, шляхом утворення штучного затору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.122-2 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.
       Вказані вимоги мотивує тим, що протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП складений неуповноваженою особою, оскільки розмову із ОСОБА_1 проводив інспектор поліції Назаров В.Б., що запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, а протокол складено інспектором поліції Гаврилюк О.Р..
       Також поліцейським Бубенку І.В. не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу, а технічне обслуговування газоаналізатору «Alcotest 6810» має проводитись кожні шість місяців.
       Крім того ОСОБА_1 не надано доказів порушення ним проїзду пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, а із наявного відеозапису неможливо встановити факт невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку. 
       Вказує, що у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а він неодноразово заявляв клопотання скористатися правовою допомогою, що було проігнороване. 
       
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього та його захисника. Про постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії захисником 27.12.2022 року.
       З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Висновок суду першої інстанції про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
       Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях  ОСОБА_1   складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №388431 від 08 листопада 2022 року, а також відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
       Так, із вказаних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції здійснювалося переслідування транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не виконав неодноразову вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданих за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця.
       Відповідно до пункту 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, що  ОСОБА_1 не виконав.
       Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
       Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
       Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення в ААД №388431 від 08 листопада 2022 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.
       Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків. 
       Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску. 
       Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.
       Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 листопада 2022 року в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.
       Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки він рухався із порушенням ПДР, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.
       Також на вимогу ОСОБА_1 йому було надано працівниками поліції відеозапис порушення ним проїзду пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, із яким він ознайомився на місці зупинки. 
       При цьому необгрунтованим є твердження захисника на те, що інспектор поліції Гаврилюк О.Р., не була присутня під час того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а тому протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП складений неуповноваженою особою. Так інспектор Гаврилюк О.Р. 08 листопада 2022 року здійснювала патрулювання м. Тернопіль в складі екіпажу разом із інспектором поліції Назаровим В.Б. і безпосередньо спілкувалась із ОСОБА_1 , а тому вправі була складати відповідні матеріали про адміністративне правопорушення.
       Також безпідставними є твердження захисника про неможливість визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору Alcotest 6810 №ARАМ 2250, що не пройшов повірку, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився, а в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку приладу Alcotest 6810 №ARАМ 2250 від 19 липня 2022 року.
Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Що стосується призначеного стягнення  ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та із врахуванням ст.36 КУпАП визначив стягнення за більш серйозне правопорушенням з числа вчинених, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
       Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду — без змін. 

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :        

       Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — Кметика В.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити.        
       Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — Кметику В.С. строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — Кметика В.С. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2022  року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП — без змін. 

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя