ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7128/22	Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/39/23 	Доповідач - Дикун С.І.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Дикун С.І. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
з участю секретаря - Сович Н.А. 
                                       представника відповідача ТзОВ 
«ТОМ-ІНВЕСТБУД»         - Мушинської Т.П.;
                                       представника позивача ОСОБА_1 
                                       - адвоката Янчишина В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/7128/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ-ІНВЕСТБУД» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року та на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ – ІНВЕСТБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ухваленого суддею Сливкою Л.М., - 
                                               ВСТАНОВИв:                                                                                                                    
       У червні ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ – ІНВЕСТБУД» про стягнення із відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 80282,61 грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. та 4500 грн. витрат за проведення судової авто- товарознавчої експертизи. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 12 жовтня 2021 року о 09 годині 47 хвилин в м. Тернопіль, по вул.Микулинецька, 66, ОСОБА_2 , керував автомобілем марки «МАЗ 6501 С9», реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 , порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 12.1, 13.3 ПДР України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року у справі №607/18707/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       На момент ДТП, 12 жовтня 2021 року ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із TOB «ТОМ-ІНВЕСТБУД», працюючи на посаді водія. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить TOB «Том-Інвестбуд», була забезпечена полісом №202991762 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо». Франшиза - 0. 14 лютого 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» перерахувала ОСОБА_1 страхове відшкодування на картковий рахунок у сумі 129 350 грн. та у сумі 627,62 грн., що становить 129977,62 грн. Внаслідок ДТП, із вини водія ОСОБА_2 , яка трапилась 12 жовтня 2021 року йому завдано матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є його власністю. Відповідно до висновку експерта №29/22 судової автотоварознавчої експертизи за його заявою, складеного судовим експертом Мазуром М.С. 21 травня 2022 року, вартість відновлюваного ремонту КТЗ «SKODА OCTAVIA», ймовірно становить: "Свр" = 200 571 грн. 66 коп. Вартість матеріальних збитків, спричинених власнику КТЗ «SKODА OCTAVIA», внаслідок ДТП, яке мало місце 12 жовтня 2021 року, станом на час ДТП, ймовірно становить: "У" = 208 764,61 грн. Вартість відновлюваного ремонту КТЗ «SKODA OCTAVIA» р.н. НОМЕР_2 , в наслідок ДТП, яке мало місце 12 жовтня 2021 року, станом на час ДТП (без технологічного підготовчого розбирання, для проведення ремонтно-відновлювальних робіт, і без огляду знизу на електричному чи гідравлічному автопідйомнику не з оглядової канави, або тупиковій чи прямокутній естакаді) ймовірно становить: "Свр" = 200 571 грн. 66 коп. (двісті тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня 66 копійок). На підставі проведених досліджень та здійснених відповідних розрахунків, при визначених "С" = 354340 грн. "Свр" = 200 571,66 грн., величина втрати товарної вартості "ВТВ", буде становити: ВТВ = 1,7/ 100 х (200571, 66 + 354340, 00) = 9 710 95 грн. Вартість відновлюваного ремонту у розмірі 130000 грн. виплатила ОСОБА_1 ТДВ CK "КРЕДО". 
       Враховуючи, що вартість відновлюваного ремонту становить 200 571,66 гривень, даної суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди у розмірі 70 571,66 гривень, тому вимоги про відшкодування 70 571,66 грн. відновлюваного ремонту, та втрати товарної вартості у розмірі 9 710, 95 гривень пред`являються до відповідача TOB «ТОМ-ІНВЕСТБУД». Розмір франшизи згідно полісу АР №2038257 становить - «0» грн. Розрахунок позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди до TOB «ТОМ-ІНВЕСТБУД» становить: 200 571,66 грн. (вартість ремонту) – 130000 грн.= 70 571,66 грн. + 9 710, 95 грн. = 80 282,61 гривень. За вказаних обставин просив позов задовольнити.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року  позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ –ІНВЕСТБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.
       Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ –ІНВЕСТБУД» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 80282,61 (вісімдесят тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 61 копійку. 
       Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ –ІНВЕСТБУД» на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору.
       Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ –ІНВЕСТБУД» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч гривень).
       У задоволенні решти вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
       Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №607/7128/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ – ІНВЕСТБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.
       Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ – ІНВЕСТБУД» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
ТзОВ “ТОМ-ІНВЕСТБУД” подало апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 серпня 2022 року та на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року, в якій просить скасувати вказані рішення та залучити до розгляду справи як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ КБ “ПриватБанк”.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необгрнутованими та постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд для визначення розміру майнової шкоди неправомірно взяв до уваги висновок судового експерта Мазура М.С. №29/22 та необгрунтовано відхилив Звіт №1013 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля.
Також вказує на те, що висновок експерта не може братись до уваги, оскільки страхове відшкодування виплачене 14.02.2022 року, а висновок експерта складений 21 травня 2022 року, по спливу пів року з моменту ДТП.
Згідно висновку огляд КТЗ проведений 23.12.2021 року, 26.01.2022 року здійснено додатковий огляд без повідомлення та участі відповідача, жодного протоколу огляду до висновку експерта не долучено. Ремонтна калькуляція у Висновку складена станом на 19.05.2022 року. Звіт № 1013 виконаний на підставі протоколу огляду колісного транспортного засобу від 20 жовтня 2021 року, підписаного позивачем ОСОБА_4 .
       Згідно розрахунку, зробленого експертом Мазуром М.С., у ймовірну вартість матеріальних збитків включено ВТВ (втрата товарної вартості), тому позивачем неправомірно при розрахунку позовної вимоги додатково додано ВТВ у розмірі 9710,95 грн.
       Вважає, що оскільки розрахована сума 162 363,28 грн. перевищує розмір страхової суми (ліміт відповідальності) згідно Полісу, яка дорівнює 130 000,00 грн. на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну, йому підлягає до виплати ліміт страхової суми згідно Полісу. 130 000,00 грн. - 00,00 грн. = 130 000,00 грн., де: 130 000,00 грн. - ліміт страхової суми (ліміт відповідальності) згідно Полісу; 00,00 грн. - франшиза згідно Полісу.»
Вказує, що будь - які докази того, що позивачем оплачені ремонті роботи, вартість яких включає ПДВ, підтверджуючі документи щодо проведення заміни пошкоджених деталей на нові, відсутні. Тому суд дійшов помилкового висновку, що розмір збитків є доведеним.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні клопотання про залучення АТ КБ - «ПРИВАТБАНК», як третьої особи — відмовити. Апеляційну скаргу TOB «ТОМ-ІНВЕСТБУД» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2022 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року залишити без задоволення.
Вказує, що дата складення висновку жодним чином не впливає на його правильність, проведення даної експертизи замовлено 07.12.2021 року, а огляд ТЗ, проведено 23.12.2021 року, з належним повідомленням апелянта, що ним не заперечується .
Також зазначає, що доводи про неповідомлення скаржника про проведення додаткового огляду, є необгрунтованими, оскільки судовий експерт самостійно вирішує чи наявна потреба у виклику заінтересованих осіб. 
Щодо оформлення ремонтної калькуляції у висновку станом на 19.05.2022 року, вартість відновлюваного ремонту розрахована на момент ДТП - 12.10.2021 року та по цінах станом на 12.10.2021 року, про що вказано у висновку експерта та ремонтній калькуляції, тому час оформлення ремонтної калькуляції 19.05.2022 року жодним чином не впливає на вартість матеріального збитку.
Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
       Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       З огляду на викладене та ціну позову у даній справі 80282,61 грн. апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Однак, із врахуванням необхідності з`ясування обставин справи та заслухання представників учасників справи порядок розгляду справи змінено та призначено судове засідання із викликом учасників.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду залишено без задоволення клопотання TOB «ТОМ-ІНВЕСТБУД» про залучення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Під час розгляду справи в апеляційному суді представник TOB «ТОМ-ІНВЕСТБУД» підтримала апеляційну скаргу в межах її доводів.
Представник позивача апеляційної скарги не визнав, посилаючись на мотиви відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, допитаного на клопотання представника позивача судового експерта Мазура М.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно із ч.1 ст.367 ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Рішення суду таким вимогам відповідає. 
       Задовольняючи позов про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що шкода завдана ОСОБА_1 внаслідок ДТП повинна бути відшкодована «ТОМ – ІНВЕСТБУД», яке хоча і не є винуватцем в ДТП, однак зобов`язане нести відповідальність за завдану шкоду працівником ОСОБА_2 , який перебував з відповідачем у трудових відносинах та з вини якого було скоєне ДТП.
       Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду як таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права та обставинам, встановленим у справі.
       Судом встановлено, що 12 жовтня 2021 року о 09 год. 47 хв. ОСОБА_2 в м.Тернополі по вул.Микулинецька, 66, керуючи автомобілем марки «МАЗ 6501 С9» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.3 ПДР України.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року, постановленій у справі №607/18707/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу МАЗ 6501С9, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», згідно полісу №202991762.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202991762 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 гривень; за шкоду, заподіяну майну – 130 000 гривень; розмір франшизи – нуль гривень.
Транспортний засіб МАЗ 6501С9, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОМ-ІНВЕСТБУД», що не заперечувалося сторонами.
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_1 .
Як убачається із матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 звертався до страховика ТОВ «Страхова компанія «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно відповідей ТДВ СК «Кредо» від 28 липня 2022 року та 29 липня 2022 року наданих на звернення ТОВ «ТОМ-Інвестбуд», ТДВ СК «Кредо» страховим актом №2038257-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля «SKODA OCTAVIA», державний номер НОМЕР_2 , які сталися 12 жовтня 2021 року, страховим випадком. Оскільки визначена Звітом №1013 вартість матеріального збитку перевищує розмір страхової суми, згідно Полісу, яка дорівнює 130 000 гривень на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, потерпілій особі підлягає до виплати ліміт страхової суми у розмірі 130 000 гривень. Вказане страхове відшкодування та пеня були виплачені потерпілій особі на вказані у заяві реквізити.
Згідно наданого представником відповідача Звіту №1013 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження КТЗ при ДТП, без урахування ПДВ та ВТВ станом на 20 жовтня 2021 року становить 186420,64 гривень.
Страховиком ТДВ СК «Кредо» виплачено позивачу ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 130 000 гривень, що стверджується наявними у матеріалах цивільної справи роздруківками про переказ коштів. (а.с. 45,46)
Вказане не заперечується позивачем ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із визначеною вартістю матеріального збитку, позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Мазура Михайла Степановича, уклавши Договір №29/22 на виконання судової експертизи від 07 грудня 2021 року. (а.с. 25).
Згідно Висновку експерта №29/22, складеного 21 травня 2022 року судовим експертом Мазур Михайлом Степановичем за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 12 жовтня 2021 року, станом на час ДТП (без технологічного підготовчого розбирання, для проведення ремонтно-відновлювальних робіт, і без огляду знизу на електричному чи гідравлічному автопідйомнику не з оглядової канави, або тупиковій чи прямокутній естакаді), ймовірно становить «СВР» = 200571,66 гривень. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 12 жовтня 2021 року, станом на час ДТП (без технологічного підготовчого розбирання, для проведення ремонтно-відновлювальних робіт, і без огляду знизу на електричному чи гідравлічному автопідйомнику не з оглядової канави, або тупиковій чи прямокутній естакаді), ймовірно становить «У» = 208764, 61 гривень.
Згідно наданої на адвокатський запит відповіді ТОВ «ТОМ-Інвестбуд» від 17 січня 2022 року за №7, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТОМ-Інвестбуд», на момент ДТП, яка трапилася 12 жовтня 2021 року.
Відповідно до Наказу №02/15 «Про прийняття на роботу» від 15 січня 2015 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОМ-ІнвестБуд», ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду водія.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
       Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
       Так, у ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
       Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Відповідно до пункту 36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
       У пункті 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)».
       Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.
       Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
       Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). 
       Згідно пункту 8.6.2. Методики розрахунок величини ВТВ здійснюється за формулою. Якщо відношення А має значення до 0,03, величина ВТВ прирівнюється до вартості відновлювального ремонту.
       Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.
       Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 01.08.2019 року у справі №490/898/16-ц та Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі № 6-49цс14.
       Згідно Висновку експерта №29/22 від 21 травня 2022 року, «ВТВ» - втрата товарної вартості становить 9710,95 гривень.
       Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічний висновок викладено у постанові ВС № 205/5571/15-к (не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела).
       Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
       З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
       Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.
       Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позивачу має бути відшкодована шкода, завдана внаслідок ДТП саме відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОМ – ІНВЕСТБУД» у розмірі різниці невиплаченого страхового відшкодування 80282,61 грн.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що представника ТОВ “ТОМ -ІНВЕСТБУД” не було викликано для проведення огляду колісного транспортного засобу для проведення автотоварознавчої експертизи, не є обґрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів того, що його відсутність під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності наведених у висновку розрахунків. Наведені посилання носять характер припущень, що не можуть бути оцінені та враховані судом. Наданий до суду відповідачем розрахунок досліджено під час розгляду справи та надано оцінку.
       Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 23.11.2020 року, у справі №643/10751/16-ц.
       Безпідставними, на думку колегії суддів, є посилання на те, що висновок експерта не може братись до уваги, оскільки страхове відшкодування виплачене 14.02.2022 року, а висновок експерта складений 21 травня 2022 року по спливу пів року з моменту ДТП, оскільки дата складення висновку не впливає на його правильність. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2021 року замовлено проведення даної експертизи, огляд ТЗ, проведено 23.12.2021 року, апелянт був повідомлений належним чином, що ним і не заперечується.
       Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апеляційної скарги щодо неправильного визначення судом розміру заподіяного збитку, оскільки такі твердження спростовуються наявними у справі доказами - висновком експерта №29/22 судової автотоварознавчої експертизи згідно заяви-звернення ОСОБА_1 , складеного судовим експертом Мазуром М.С. від 21 травня 2022 року. Визначаючи вартість матеріального збитку, судовий експерт від вартості ремонту 200 571,66 грн. відняв зношеність запчастин на суму 1518 грн. (200571 грн. -1518 грн. = 199 053 ,66 грн.) та додав ВТВ" = 9 710, 95 грн. (199 053,66 + 9710,95= 208 764 грн. 61 коп.). Враховуючи те, що вартість відновлюваного ремонту без урахування зносу ставляться до відповідача, тому в розрахунок ціни позову, використано визначену вартість відновлюваного ремонту без урахування зносу, а саме 200 571 грн 66 коп. Отже, сума матеріальної шкоди становить 80 282,61 грн = 200 571,66 грн (вартість ремонту) - 130 000 грн. (виплачене страховиком страхове відшкодування) = 70 571,66 грн (шкода, яка перевищує страховий ліміт) + 9 710 95 грн (втрата товарної вартості).
       Щодо посилань апелянта, на відмінність у ринковій вартості автомобіля, у висновку експерта №29/22 від 21.05.2022, суд виходить з того, що експерт використав середню ринкову вартість автомобіля з довідника Бюлетеня автотоварознавця - 389 600 грн., з урахуванням вимог методики, судовий експерт встановив, що вартість даного автомобіля на момент ДТП 12.10.2021 р., становить 354340 грн., а у звіті оцінювач використав вартість 341540 грн., з невідомого джерела походження, та визначив вартість даного автомобіля не на момент ДТП 12.10.2021 р., а на 20.10.2021 року, - 313192,18 грн.
       Також є безпідставними посилання апелянта на звіт №1013 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Octavia, що виконаний суб`єктом оціночної діяльності-ФОП ОСОБА_5 на замовлення страховика, оскільки у даному звіті не відображено розрахунку ВТВ, оскільки страховик не відшкодовує даної величини, і проведення розрахунку ВТВ, не проводилося оцінювачем ОСОБА_5 . 
       Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості додаткового рішення в частині стягнення витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4500 грн. підлягають відхиленню з таких підстав. 
       Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
       Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
       Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 29/22 від 12 травня 2022 року позивач здійснив оплату в сумі 4500 грн. за проведену експертизу №29/22.
       В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
       З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування додаткового рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи . 
       Щодо клопотання у відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8100 грн., колегія суддів вважає, що воно підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
       Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.
       Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
       Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
       Представник позивача адвокат Янчишин В.Й. подав договір про надання правової допомоги від 26.09.2022 року, укладеного між адвокатом Янчишин В.Й. та Кравчиком Б.І.
       Відповідно до п. 4.1. договору сторони погодили встановити погодинну оплату в якості порядку обчислення гонорару адвокатом. Вартість години роботи адвоката становить 900 гривень. 
       У додатковій угоді №1 від 26.09.2022 року до договору про надання правової допомоги від 27.09.2022 року зазначено перелік, об`єм та вартість наданих послуг, а саме: попереднє опрацювання аргументів апеляційної скарги; опрацювання судової практики – 1 година, вартістю 900 грн.; підготовка відзиву - 7 година, вартістю 900 грн.
       Згідно акту виконаних робіт №01 від 03.10.2022 року кількість годин, що потрачена на надання послуг адвокатом – 9 годин, вартість послуг адвоката 1 година – 900 грн. вартість послуг становить 8100 грн.
       У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. 
       Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
       Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       У клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу ТОВ “ТОМ -ІНВЕСТБУД” посилається на те, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката 8100 грн є явно завищеним та необґрунтованим через неспівмірність зі складністю справи, наданих послуг та їх необхідністю, часом витраченим адвокатом та обсягом наданих послуг.
       Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтоване завищення вартості таких послуг, з огляду на складність справи та фактично виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та сам обсяг наданих робіт (послуг), ціною позову та значенням справи для сторони.
       З врахування наведеного та вимог ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є стягнення із відповідача на користь позивача вартості наданих послуг правничої допомоги в апеляційному суді у розмірі 4000 гривень.
       Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.
       У силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
       У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
       Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.         Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).
       Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи правильно оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді. 
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
       Колегія суддів вважає, що порушень норм матеріального чи процесуального права, які б слугували обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення, судом не допущено, підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні. 
Оскільки рішення суду першої інстанції залишається апеляційним судом без змін, то в силу ст.141 ЦПК України, підстави для перерозподілу судових витрат, понесених у суді першої інстанції, відсутні. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на ТзОВ “ТОМ -ІНВЕСТБУД” в межах понесених сум.
       Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ТОМ -ІНВЕСТБУД” залишити без задоволення.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року залишити без змін.
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю “ТОМ-ІНВЕСТБУД” в межах понесених сум.
       Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ –ІНВЕСТБУД» (адреса місцезнаходження – вул. Вояків УПА, 1/12, с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, код ЄДРПОУ 33282104 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн .
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 06 лютого 2023 року.

Головуючий : Дикун С.І.

Судді: Костів О.З.         Храпак Н.М.