ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/477/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року в адміністративній справі №340/477/22 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1     до     Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області         про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області     згідно якого просить: 
- визнати протиправною та скасувати постанову № 311111 від 20 жовтня 2021 року  про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.  до ФОП ОСОБА_1 , видану Центральним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області;         
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області         на користь ФОП ОСОБА_1 витрати  на правничу допомогу та витрати пов`язані зі сплатою судового збору.
- зобов`язати Центральне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області          у десятиденний термін з дня набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, подати звіт до Кіровоградського окружного адміністративного суду про виконання судового рішення 
Позов обґрунтований тим, що відповідно до договору купівлі – продажу транспортного засобу від 01.07.2021р. №7609/21/003400 автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 460, 2007 року випуску, колір білий реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у фактичному володінні, розпорядженні та користуванні покупця ОСОБА_2 .
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про застосування адміністративно господарського штрафу №311111 від 20 жовтня 2021 року. В частині встановлення судового контролю відмовлено. Стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області      подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що водієм транспортного засобу RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1 під час рейдової перевірки 23.08.2021 був ОСОБА_2 , документів з яких можна було б встановити автомобільного перевізника водій не надав. ОСОБА_2  зі змістом акту № 306972 від 23.08.2021р. був ознайомлений та не був позбавлений права надати пояснення чи заперечення, однак від підпису та пояснень він відмовився. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог    ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 23.08.2021 року  контролюючими особами Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, на а/д М-15 Одеса-Рені-Бухарест 60км +540м, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників.
В результаті перевірки, зупинено транспортний засіб марки RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт». Так, водій ОСОБА_2 для здійснення контролю не надав державним інспекторам товарно- транспортну накладну чи інший документ на вантаж.
За результатами перевірки складено акт №306972 від  23.08.2021 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст. 48 вказаного Закону, а саме товарно – транспортної накладної (а.с. 7)..
20.10.2021 року прийнято постанову про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу №311111 за порушення ч. 1 абз.3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 1700 грн (а.с. 6)..
Відповідно до договору купівлі - продажу транспортного засобу №7609/21/0034000, транспортний засіб Renault Magnum 460, 2007 р.в., білого кольору переданий у власність ОСОБА_2 з 01.07.2021 року (а.с.9).
Вказане підтверджено також листом Територіального сервісного центру МВС №5145 від 21.12.2021 року №31/15/5145-4аз (а.с.11).
Отже, транспортний засіб Renault Magnum 460, 2007 р.в.        д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності та користуванні ОСОБА_2 .
Таким чином, на час складання акту перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, транспортний засіб Renault Magnum 460, 2007 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 був переданий ОСОБА_2 , а тому у спірних правовідносинах саме він має статус автомобільного перевізника, та, відповідно, може бути суб`єктом відповідальності.
Відповідно до пункту 26 Постанови № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Судом встановлено, що запрошення на розгляд справи було надіслано ФОП ОСОБА_1 , в той час як перевізником є ОСОБА_2 .
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 1 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).
За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Відповідно до частини першої статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Отже, суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону №2344-ІІІ, може бути лише суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа-підприємець.
За змістом ч. 7 ст. 6 названого Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з п. 4 Положення №103, основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація, державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 2, 19, 29 п. 5 відповідного Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Абзацом 1 п. 8 Положення №103 визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про автомобільний транспорт", основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Даний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з п. 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що: - автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; - водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; - регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; - нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.
Відповідно до абз. 1 п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Згідно з п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
Отже, приписи статті 48 Закону №2344-III зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. При цьому, під час проведення перевірки транспортного засобу водієм не надано товаро-транспортної накладної на вантаж, що стверджено Актом від 23.08.2021, і не заперечується позивачем в позовній заяві.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що актом від 23.08.2021 року встановлено факт порушення вимог законодавства, а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону №2344-III, проте доказів які б свідчили, що суб`єкт  порушення є ФОП ОСОБА_1 відсутні.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області      – залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 в адміністративній справі №340/477/22 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова