ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/436/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/6754/22 Категорія: 305030000 	Троян Т.Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 березня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Нерушак Л.В., 
за участю секретаря Любченко Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб – Шильця Артема Руслановича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2023 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Дельта Банк» про стягнення безпідставно набутих коштів, - 

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із вказаним позовом.
В мотивування своїх вимог посилався на те, що 06 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено договір № 10004001663641 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція оn-lіnе» у гривнях. Згідно з умовами зазначеного договору, сума вкладу складає 55 000,00 грн. та залучається строком з моменту зарахування вкладу на рахунок по 11 лютого 2014 року включно під 24,5 процентів річних. Банк відкриває вкладнику рахунок № НОМЕР_1 . 
Також 20 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено договір № 20000001723726 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція оn-lіnе» у доларах США. Згідно з умовами зазначеного договору, сума вкладу складає 12 000,00 доларів США та залучається строком з моменту зарахування вкладу на рахунок по 25 лютого 2014 року включно під 10 процентів річних. Банк відкриває вкладнику рахунок № НОМЕР_2 .
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року у справі № 712/8347/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно набутого майна, визнано за ОСОБА_1 право власності на суму вкладу 12 000,00 доларів США на депозитному рахунку НОМЕР_2 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів США згідно з депозитним договором № 20000001723726 від 20 лютого 2013 року, всього на суму 12828,50 доларів США, що еквівалентно 119176,76 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на суму вкладу 55 000,00 грн. на депозитному рахунку № НОМЕР_1 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків згідно з депозитним договором № 10004001663641 від 06 лютого 2013 року, всього на суму 64820,11 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2014 року роз`яснено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року та зазначено, що грошові кошти, які зберігаються в ПАТ «Дельта Банк» на рахунках № НОМЕР_2 в сумі 12828,50 доларів США та № НОМЕР_1 в сумі 64820,11 грн., відкритих на ім`я ОСОБА_2 повинні бути перераховані на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». 
На дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» на депозитних рахунках ОСОБА_2 відкритих відповідно до укладених договорів банківського вкладу від 06.02.2013 та від 20.02.2013, знаходилась сума вкладу 12000,00 доларів США та 55000,00 грн., право власності на які визнано за ОСОБА_1 рішенням суду від 12.03.2014 у справі № 712/8347/13-ц.
Отже, станом на дату виведення АТ «Дельта Банк» з ринку ОСОБА_1 в базі даних вкладників Банку була відсутня.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 у справі № 823/188/16 зобов`язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом внесеним на ім`я ОСОБА_1 за договором банківського вкладу № 20000001723726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу № 10004001663641 від 06.02.2013. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 823/188/16 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 залишено без змін.
На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 823/188/16 листом від 06.11.2020 вих.№ 2881 «Про внесення доповнень до переліку АТ «ДЕЛЬТА БАНК» щодо ОСОБА_1 (поділ майна) Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» подано Доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до якого включено вкладника ОСОБА_1  із загальною розрахунковою сумою до виплати 195 019,10 грн.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.02.2021 № 139 «Про затвердження змін та доповнень до Загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат» затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», до якого включено вкладника ОСОБА_1  із загальною розрахунковою сумою до виплати 200 000,00 грн.
18.02.2021 вкладником ОСОБА_1 отримано гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у АТ «Дельта Банк» у розмірі 200 000,00 грн., через банк-агент АТ «Ощадбанк».
Тобто, Фонд гарантування виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 в повному обсязі.
Однак, постановою Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 823/188/16 було скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 823/188/16 та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В ході нового розгляду рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі № 823/188/16 у задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» відмовлено повністю.
Крім того, в ході розгляду справи № 580/3239/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування про визнання протиправною бездіяльністю Фонду гарантування щодо відкладення розгляду питання про включення додаткової інформації щодо Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання Фонду гарантування в особі виконавчої дирекції Фонду прийняти рішення про відшкодування ОСОБА_1 як вкладнику ПАТ «Дельта Банк» коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладом внесеним на ім`я ОСОБА_2 за договором банківського вкладу № 20000001723726 від 20 лютого 2013 року та за договором банківського вкладу № 10004001663641 від 06 лютого 2013 року у розмірі 200 000,00 грн. Верховний суд у постанові від 01.06.2022 зазначив, що право власності позивачки на кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , відкритих у ПАТ «Дельта Банк», може бути реалізоване шляхом визнання позивачки кредитором щодо до банку, що є підставою для задоволення її вимог у порядку черговості, визначеними статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних у результаті реалізації і продажу майна банку.»
Зважаючи на те, що судовими рішеннями у справах № 823/188/16 та № 580/3239/20 встановлено те, що ОСОБА_1 не є вкладником ПАТ «Дельта Банк», тому надмірно сплачена ОСОБА_1 сума відшкодування за вкладами в розмірі 200 000,00 грн. підлягає стягненню за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 в порядку ст. 1212 ЦК України.
На підставі викладеного, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просив суд стягнути з ОСОБА_1 200 000 грн безпідставно набутих коштів (надмірно виплаченої суми відшкодування коштів за вкладами), судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що наявність невиконаного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року у справі № 712/8347/13-ц відповідно до якого у відповідача виникло право мирно володіти майном, яким є грошові кошти, на які визнано право власності за відповідачкою та, які повинні були перераховані відповідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2014 року на її рахунки, спростовують доводи позивача про безпідставність набуття або збереження відповідачем його майна (відшкодування коштів за вкладами).
Навпаки, наявність вищевказаного судового рішення спростовує твердження того, що відповідач збагатилася за рахунок потерпілого (позивача) поза підставою, передбаченою законом.
Виконання банком рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року у справі № 712/8347/13-ц виключило б необхідність звертатись ОСОБА_1 до позивача в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Оцінюючи докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що в судовому засіданні не були встановлені всі три необхідні умови відповідно до ст.1212 ЦК України, які вказують на виникнення зобов`язань з безпідставного набуття та/або збереження майна.
Не погодившись з вказаним рішенням суду Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з апеляційною скаргою в якій вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим, винесеним з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що Фонд гарантування здійснював відшкодування коштів відповідачу на підставі:
-рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №823/188/16, яким було зобов`язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом внесеним на ім`я ОСОБА_1 за договором банківського вкладу №20000001723726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу №10004001663641 від 06.02.2013 року;
-рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №580/3239/20, яким було зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі виконавчої дирекції Фонду прийняти рішення про відшкодування ОСОБА_1 , як вкладнику ПАТ «Дельта Банк» коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осі за вкладом внесеним на ім`я ОСОБА_2 за договором банківського вкладу № 20000001723726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу №10004001663641 від 06.02.2013 року у розмірі 200 000,00 грн.
Однак, у зв`язку зі скасуванням зазначених судових рішень відпала правова підстава для виплати ОСОБА_1 коштів, у зв`язку з чим кошти набуті нею без достатньої правової підстави та підлягають поверненню. Отже, висновки суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими.
Окремо звернуто увагу, що у справі №580/3239/20 Верховний Суд встановив, що право власності ОСОБА_1 на кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , відкритих у ПАТ «Дельта Банк», може бути реалізоване шляхом визнання позивача кредитором щодо банку, що є підставою для задоволення її вимог у порядку черговості, визначеними статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних у результаті реалізації і продажу майна банку.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що з моменту ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року у справі №712/8347/13-ц вона неодноразово зверталась до ПАТ «Дельта Банк» щодо його виконання проте, банком зазначене рішення суду та ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року виконані не були.
Отже, ПАТ «Дельта Банк» мав достатньо часу з дня отримання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року у справі №712/8347/13-ц і до введення тимчасової адміністрації 02.03.2015 року виконані не були.
Як вбачається з листа Уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Дельта Банк» від 06.11.2020 вих. №2881 «Про внесення доповнень до переліку АТ «Дельта Банк» щодо ОСОБА_1 (поділ майна) з додатковим №1 долученого до позовної заяви «…вкладнику ОСОБА_2 (який був для Банку та Фонду належним вкладником з усіма правами – в т.ч. на виплату за рахунок коштів Фонду гарантованої суми) було виплачено гарантовану суму у розмірі 200 000,00 грн., в тому числі:
-за договором №10004001663641 від 06.02.2013 року - суму 57 658,08 грн: по вкладу 55 000,00 грн., по процентам – 2658,08 грн.;
-за договором №20000001723726 від 20.02.2013 року – на суму 138 628,42 грн.: по вкладу 131 034,56 грн. (що є еквівалентом 4878,77 дол. США із загальної суми вкладу 12 000,00 дол. США), по процентам – 7593,86 грн.
На суму залишку коштів в розмірі 7121,23 дол. США (різниця загальної суми вкладу 12000 дол. США та виплаченої 4878,77 дол. США), за договором №20000001723726 вимоги ОСОБА_2 включені до 4 черги Реєстру кредиторів АТ «Дельта Банк».
Таким чином, позивачем підтверджено, що кошти, які є власністю ОСОБА_1 були виплачені третій особі ОСОБА_2 .
Зазначає, що посилання Фонду на те, що ОСОБА_1 набула право на кошти в розмірі 200 000,00 грн. без достатньої правової підстави є посилковим, оскільки рішення суду у справі №712/8347/13-ц від 12.03.2014 рокує чинним.
Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.
Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року у справі № 712/8347/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно набутого майна, визнано за ОСОБА_1 право власності на суму вкладу 12 000 доларів США на депозитному рахунку НОМЕР_2 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів США згідно з депозитним договором № 20000001723726 від 20 лютого 2013 року, всього на суму 12828,50 доларів США, що еквівалентно 119176,76 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на суму вкладу 55000,00 грн. на депозитному рахунку № НОМЕР_1 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків згідно з депозитним договором № 10004001663641 від 06 лютого 2013 року, всього на суму 64820,11 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2014 року роз`яснено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року у справі № 712/8347/13-ц та зазначено, що грошові кошти, які зберігаються в ПАТ «Дельта Банк» на рахунках № НОМЕР_2 в сумі 12828,50 доларів США та № НОМЕР_1 в сумі 64820,11 грн, відкритих на ім`я ОСОБА_2 повинні бути перераховані на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» від 03 серпня 2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.
Фонд гарантування вкладів саме на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року у справі у справі №823/188/16, яким зобов`язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка мас право на відшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом внесеним на ім`я ОСОБА_1 за договором банківського вкладу № 20000001723726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу № 10004001663641 від 06.02.2013, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №823/188/16 здійснив виплату ОСОБА_1 , як вкладнику АТ «Дельта БАНК» гарантовану суму 200 000,00 грн.
У матеріалах справи наявний Витяг з інформації бази даних Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Перелік виплачених відшкодувань вкладників АТ «Дельта Банк», з якого вбачається, що ОСОБА_1 через АТ «Ощадбанк» виплачено 18.02.2021 року 200 000,00 грн. (а.с. 22).
Однак, постановою Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 823/188/16 було скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 823/188/16 та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Передаючи вказану справу, Верховний Суд зазначив, що судам першої та апеляційної інстанцій необхідно встановити, 1) чи відкритий рахунок позивача в ПАТ «Дельта Банк», 2) чи перебували на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення тимчасової адміністрації, тобто станом на 03.03.2015 кошти на банківському рахунку позивача разом з нарахованими відсотками в сумі не менше 10 грн.
В ході нового розгляду рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі № 823/188/16 у задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову суди вказали наступне: «Таким чином, станом на 02.03.2015 кошти згідно договорів банківського вкладу право власності на які визнано за ОСОБА_1 на її рахунках не обліковувались.
Крім того, з виписки по рахунку №722628-2021/0629, №453985-2021/0629, № НОМЕР_6 за період з 30.05.2014 по 29.05.2015 вбачається, що депозитні рахунки у ОСОБА_1 в ПАТ «Дельта Банк» відсутні, наявні тільки карткові рахунки на яких відсутні будь-які грошові кошти.
Отже, ОСОБА_1 в розумінні положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VІ не набула майнових прав вкладника ПАТ «Дельта Банк».
За таких обставин сторона позивача вважає, що судовими рішеннями у справах № 823/188/16 та № 580/3239/20 встановлено те, що ОСОБА_1 не є вкладником ПАТ «Дельта Банк», тому надмірно сплачена ОСОБА_1 сума відшкодування за вкладами в розмірі 200 000,00 грн. підлягає стягненню за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 в порядку ст. 1212 ЦК України.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відсутність правової підстави — це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15.
На підставі доказів наявних в матеріалах справи, а також встановивши дійсні обставини у справі колегія суддів доходить висновку, що в результаті ухвалення 01.04.2021 року постанови Верховного Суду у справі № 823/188/16, якою скасовані рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 р. та направлено справи на новий розгляд до суду першої інстанції, відпала правова підстава для виплати ОСОБА_1 коштів у сумі 200 000,00 грн. Оскільки в подальшому у задоволенні її позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 року було відмовлено, вказані кошти набуті нею без достатньої правової підстави, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь Фонду.
Посилання відповідача на те, що листом Уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Дельта Банк» від 06.11.2020 року за Вих.№2881 підтверджено виплату даних коштів ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , яка згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року є власником коштів, не в повній мірі відповідають змісту даного листа, оскільки дійсно ОСОБА_2 було виплачено 200 000,00 грн. за договорами, однак залишок за депозитним договором № 20000001723726 від 20.02.2013, вимоги за яким було внесено до 4 черги Реєстру кредиторів АТ «Дельта Банк», вирішено сплатити у межах 200 000,00 грн. ОСОБА_1 , шляхом внесення її до переліку вкладників. 
Дана сума 18.02.2021 року (до винесення постанови Верховним Судом 01.04.2021 року у справі № 823/188/16) була сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Переліку виплачених відшкодувань АТ «Дельта Банк» станом на 16.08.2022 року.
Твердження відповідачки, що кошти за вкладами є її власністю, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року у справі №712/8347/13-ц, позивачем не заперечуються та не спростовуються.
Водночас слід звернути увагу, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних відносин.
У справі №580/3239/20 Верховний Суд встановив, що право власності ОСОБА_1 на кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , відкритих у ПАТ «Дельта Банк», може бути реалізоване шляхом визнання позивача кредитором щодо банку, що є підставою для задоволення її вимог у порядку черговості, визначеними статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних у результаті реалізації і продажу майна банку.
Отже, кошти у сумі 200 000,00 грн., сплачені відповідачу на підставі рішення суду, яке було в подальшому скасовано,  підлягають поверненню згідно ст. 1212 ЦК України.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).
Із матеріалів апеляційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є обґрунтованою і наведені в ній доводи дають підстави для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову Фонду.
Відповідно до частини 13 статі 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що позов Фонду підлягає задоволенню, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7500,00 грн. (3000,00 грн. – за подачу позовної заяви + 4500,00 грн. – за подачу апеляційної скарги).
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника фонду гарантування вкладів фізичних осіб – Артема Шилець - задовольнити.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2023 року– скасувати та ухвалити нове, яким позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200 000,00 грн. безпідставно набутих коштів.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір у розмірі 7 500,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді