ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року 
м. Київ

справа № 380/25365/21
провадження № К/990/28376/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Стрелець Т.Г., Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним і скасування наказу, за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду у складі судді Гавдик З.В. від 20 травня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Онишкевича Т.В., Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М. від 13 вересня 2022 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним і скасування наказу, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року у частині пункту 3, яким йому тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року,  позовні вимоги приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року «Про задоволення скарги» в частині пункту 3, яким тимчасово блоковано доступ приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що при оцінці обґрунтованості оспорюваного рішення слід виходити із загальних вимог, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, а саме його обґрунтованості та вмотивованості, та з урахуванням покладеного на суб`єкта владних повноважень приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку доказування правомірності свого рішення.

4. На переконання судів попередніх інстанцій у пункті 3 наказу Міністерства юстиції України від             09 грудня 2021 року № 4411 «Про задоволення скарги», що оспорюється позивачем, не зазначено підстав та мотивів, за яких до позивача застосовано саме такий вид стягнення, як тимчасове блокування доступу до Реєстру, а також строк його застосування у 3 місяці.

5. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що оспорюваний наказ в оскаржуваній позивачем частині не відповідає приписам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Міністерство юстиції України звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня  2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій установлено, що 09 грудня 2021 року Міністерством юстиції України прийнято наказ № 4411 «Про задоволення скарги», яким:
1. Задоволено частково скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» вiд 16 вересня 2021 року             № 80896.
2. Скасовано рішення вiд 12 серпня 2021 року № 59801789, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1
3.Тимчасово блоковано доступ приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) мiсяцi.
Пiдстава: висновок Центрально-Західної регіональної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції вiд 29 листопада 2021 року за результатами розгляду скарги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» вiд 16 вересня 2021 року № 80896, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2021 року за № СК-1922-21».

8. Уважаючи пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року № 4411 «Про задоволення скарги» протиправним, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі № 160/4731/20, відповідно до якої законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні, а тільки його форму - наказ.

10. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не надали оцінку допущених позивачем порушень, встановлених Міністерством юстиції України, в результаті розгляду скарги, що стали підставою для застосування санкції у вигляді тимчасового блокування доступу до Реєстру. 

11. Також судом апеляційної інстанції помилково застосовано положення статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка не діяла на момент прийняття рішення відповідачем.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права

12.       Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1128.

13. Відповідно до частини першої та другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. 
Міністерство юстиції України розглядає скарги: 
1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

14. Згідно з частиною шостою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

15. Процедура розгляду скарги по суті визначена статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, якою затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок № 1128).

16. Відповідно до пункту 13 Порядку № 1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:
1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;
2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

17. Згідно із пунктом 14 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

18. Пунктом 9 Порядку № 1128 передбачено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

19. Отже, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України.

20. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги чи задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення, зокрема про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

21. При прийнятті висновку Комісія повинна перевірити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі, обґрунтованість заперечень. За результатом перевірки приймається мотивоване рішення.

22. Законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні, а тільки його форму - наказ (частина шоста статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Однак висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, має бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу.

23.  Вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства. Тобто уповноважений орган має оцінити висновок комісії з розгляду скарг, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

24. У матеріалах справи наявний висновок Центрально-Західної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 29 листопада 2021 року за результатами розгляду скарги АТ «Альфа-Банк» вiд 16 вересня 2021 року № 80896 на рішення від 12 серпня 20211 року № 59801789, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо об`єкту нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

25. Висновком рекомендовано скаргу АТ «Альфа-Банк» вiд 16 вересня 2021 року № 80896 задовольнити частково. Скасувати рішення рішення від 12 серпня 20211 року № 59801789, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 Тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) мiсяцi.

26. Висновок Центрально-Західної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 29 листопада 2021 року містить мотиви, якими колегія керувалась його ухвалюючи. 

27. Так, згідно висновку Центрально-Західної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 29 листопада 2021 року оскаржуване рішення прийняте  приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття. Зміну чи припинення речових прав на квартиру, а також за наявності запису про арешт нерухомого майна, є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

28. Центрально-Західна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте  приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з порушенням пункту 2 частини третьої статті 10, пункту 4 частини першої статті 8, пунктів 4, 6 частини першої, частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

29. Також у пунктах 30, 31 Висновку містяться аргументи стосовно застосування до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 заходу реагування у вигляді  тимчасового блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці.

30. Враховуючи, що висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення, Суд відхиляє аргументи судів попередніх інстанцій стосовно невмотивованості оскаржуваного наказу.

31. Заначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 29 серпня 2022 року у справі №160/4731/20.

32. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

33. Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
34. Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

35. Як убачається з рішень судів попередніх інстанцій, визнаючи протиправним та скасовуючи наказ Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року «Про задоволення скарги» в частині пункту 3, яким тимчасово блоковано доступ приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в оспорюваному наказі не зазначено підстав та мотивів, за яких до позивача застосовано саме такий вид стягнення, як тимчасове блокування доступу до Реєстру, а також строк його застосування у 3 місяці.

36. Тобто суди попередніх інстанцій, обмежились констатацією, на їхню думку, порушення відповідачем вимог до змісту наказу, не досліджуючи при цьому обставин, які слугували підставою прийняття оспорюваного наказу на предмет відповідності його критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

37. Суди попередніх інстанцій, констатуючи порушення відповідачем вимог до змісту наказу, і як наслідок, визнаючи наказ Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року «Про задоволення скарги» в частині пункту 3 неправомірним та скасовуючи його, не перевірили доводи відповідача щодо суті виявлених під час розгляду скарги АТ «Альфа-Банк» вiд 16 вересня 2021 року № 80896 порушень законодавства у сфері державної реєстрації, допущених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при прийнятті  рішення від 12 серпня 20211 року № 59801789, та не надали оцінку доводам Міністерства юстиції України, викладеним у відзиві на позов та апеляційній скарзі.

38. Водночас, суди попередніх інстанцій на виконання вимог статті 2 та частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України повинні були встановити усі обставини справи, зокрема, пов`язані з фактом вчинення позивачем порушень, відображених у висновку Центрально-Західної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 29 листопада 2021 року, надати цим обставинам належну правову оцінку.

39. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків про протиправність пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 09 грудня 2021 року «Про задоволення скарги» та про наявність підстав для задоволення позову приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1

40. Колегія суддів також нагадує, що одним із принципів адміністративного судочинства є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

41. Такий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19 та від 01 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19.

42. Колегія суддів вважає, що суди не скористались усіма наданими процесуальними засобами для офіційного з`ясування всіх обставин справи з метою винесення законного та обґрунтованого рішення.

43. Крім того, зі змісту судового рішення суду апеляційної інстанції убачається, що судом застосовано положення статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-IX, тобто в редакції, яка не діяла на момент прийняття відповідачем оспорюваного наказу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. У ході касаційного перегляду підтвердились обставини, які слугували підставою відкриття касаційного провадження, а саме неврахування судами попередніх інстанцій правої позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі № 160/4731/20.

45. Згідно приписів пункту 4 частини другої та частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

46. Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

47. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року скасувати.

Справу за позовом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним і скасування наказу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.  

Суддя-доповідач          Н.В.  Коваленко
       
Судді                                                                                                                 Т.Г.  Стрелець        

                                                                                                                                       С.М.  Чиркін