ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1202/23 Справа № 208/488/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С.М. Суддя у 2-й інстанції - Биліна  Т. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Биліни Т.І., 
суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,
за участю секретаря – Заворотного К.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
                                ОСОБА_1 , 
на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИЛА: 
       У листопаді 2021 року уповноважена особа ПАТ КБ “Привабанк” звернулася до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі 208/488/16 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 13187,28 доларів США, виданих Заводським районним суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, для примусового виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року, де боржниками є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що отримані представником ПАТ КБ “Приватбанк”, в обґрунтування якої зазначає, що виконавчі листи у справі направлялись на адресу Заводського ВДВС ДМУЮ, однак до зазначеного адресата не надійшли і до банку не повертались, з підстав чого виникла необхідність в отриманні дублікатів виконавчих листів та поновленні строку пред`явлення їх до примусового виконання, оскільки стягнення за цими виконавчими листами не проводилось.
       Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року заяву ПАТ КБ “Приватбанк” задоволено.
       Вирішено поновити ПАТ КБ «Приватбанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 23 січня 2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі №208/488/16 (а.с.102,103).
       Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню. 
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Вирішуючи вимоги заяви ПАТ КБ “Приватбанк” по суті із задоволення вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.12 Закону України “Про виконавче провадження” та ст. 433 ЦПК України, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. При цьому стягувачам, які пропустили зазначений строк з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений, а, оскільки заявник позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання з підстав пропуску такого строку з об`єктивних та поважних причини, то вказаний строк підлягає поновленню.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Як встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/488/16 від 21 жовтня 2016 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», 49094 м. Дніпропетровськ (Дніпро), вулиця Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, п/р № НОМЕР_1 заборгованість в сумі 13 187 (тринадцять тисяч сто вісімдесят сім) доларів США 28 центів, що за курсом 23,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 грудня 2015 року складає 310 032 (триста десять тисяч тридцять дві) грн. 95 коп. за кредитним договором № DZE0GK00770178 від 29 вересня 2006 року.
       Крім того стягнуто з  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , з кожного окремо, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1550 грн. 16 коп. 
       Після ухвалення рішення та набрання ним законної сили, 23 січня 2017 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано шість виконавчих листів, підтвердженням чого є надані ПАТ КБ “Приватбанк” виконавчі листи у копіях (а.с.84-89).
       Оскільки виконавчі листи були втрачені під час пересилання до державної виконавчої служби, заявник просив поновити термін пред`явлення виконавчого листа до виконання.
       Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.
       Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
       Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
       Колегія суддів бере до уваги ще і те, що заявником в заяві не наведено жодних поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, зокрема, таких, які б виправдовували зволікання із пред`явлення виконавчих документів з часу їх отримання 23 січня 2017 року до 01 листопада 2019 року, тобто, в межах їх пред`явлення до примусового виконання, що складає майже чотири роки. Не надав жодних доказів того, що стягувач, який не змінювався, намагався пред`являти їх до примусового виконання, щоб відбулося переривання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, або взагалі цікавився виконанням судового рішення щонайменше з часу отримання цих виконавчих листів 23 січня 2017 року.
З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що стягувачем строк пред`явлення виконавчого документа пропущений без поважних причин з 2017 року до 01 листопада 2019 року, тобто задовго до звернення до суду у 2021 році з цією заявою.
       Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що посилання заявника на факт втрати виконавчих документів жодним чином не доведений.
       Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
       За таких обставин, приймаючи до уваги тривалість зволікання з пред?явленням виконавчих листів до виконання, враховуючи своєчасне їх отримання представником стягувача, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного щонайменше на чотири роки строку, пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини визнає неповажними, у зв`язку з чим за ст. 433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.
       Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       При цьому поважними причинами пропуску для пред`явлення виконавчого листа до виконання можуть бути причини, що є об`єктивними та не залежали від стягувача.
       Зазначений строк є процесуальним і може бути поновленим. Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавством не визначено, а тому суди дають оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
       З судової практики поважними причинами для поновлення строку здебільшого визнаються отримання не з вини стягувачів виконавчих листів після закінчення строку пред`явлення їх до виконання.
       Також вимогу про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа може бути заявлено одночасно з проханням видати дублікат такого виконавчого документу. Поширеним є подання таких заяв при втраті виконавчого документу під час примусового виконання або при пересиланні виконавчого документу з одного органу державної виконавчої служби до іншого. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (постанова ВС від 29.08.2018 у справі № 344/5708/15-ц, постанова від 17.10.2018 у справі № 1304/8184/12, постанова від 12.06.2019 у справі № 2-1316/736/11). 
Всупереч вказаному з матеріалів справи вбачається, що заявник спочатку звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчих листів датовану 16 вересня 2021 року, а вже після їх отримання на підставі ухвали суду Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року звернувся із заявою про поновлення терміну виконавчого листа датовану 16.11.2021 року.
       Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
       Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
       Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
       З огляду на викладене, заявник не надав доказів вобґрунтування своїх вимог як до суду першої інстанції, так і при розгляді апеляційної скарги, а доводи апелянта є такими, що належить колегії суддів взяти до уваги, а відтак, дійти висновку, що у суду першої інстанції не було наявних підстави для задоволення заяви ПАТ КБ “Приватбанк” про поновлення процесуального строку на пред`явлення виконавчих листів виданих у цій справі до примусового виконання, тому у задоволенні цієї заяви належить відмовити.
       Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів. 
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року– скасувати.
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.І. Биліна 

Судді:                                                        С.А.Зайцева                                                                
                                                                       Ж.І.Максюта