ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/4992/21  Номер провадження 22-ц/814/1559/23	Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєв В. О.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі: Коротун І.В. 
учасники справи: 
представник відповідача- адвокат Мокроусов Ю.С.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року, постановлену суддею Афанасьєвим В.О., повний текст ухвали складений – дата не вказана

у справі за заявою представника ОСОБА_2 – адвоката Мозгової Оксани Анатоліївни про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, - 

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2021 року представник  ОСОБА_2 – адвокат Мозгова О.А. звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила суд накласти арешт та заборону оголошення відчуження трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; заборонити державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам та будь-яким іншим особам вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з відчуження трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею у оренду, користування будь-яким іншим особам квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що 17 березня 2021 року ОСОБА_2 стало відомо про те, що 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Ємець І.О. був посвідчений та зареєстрований договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно вказаного договору купівлі-продажу власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Крім того, представник позивача зазначала, що готується позов про визнання договору купівлі-продажу від 11.03.2021 року недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Вважає, що умовою застосування вказаних заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів забезпечення позову щодо заборони на відчуження спірної квартири може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року - заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Мозгової Оксани Анатоліївни про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - задоволено. 
Накладено арешт та заборону оголошення відчуження трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Заборонено державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам та будь-яким іншим особам вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з відчуження трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею у оренду, користування будь-яким іншим особам квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що заходи забезпечення позову, які зазначені представником позивача, є необхідними, обґрунтованими та достатніми засобами забезпечення позову, які гарантуватимуть ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача в разі задоволення позову та є співмірними із вимогами, які будуть заявлені позивачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на момент придбання квартири згідно договору купівлі-продажу №1692 від 11.03.2021 року жодних обмежень або обтяжень щодо цієї квартири не було. Зазначає, що він ніколи не мав жодних відносин ні з ОСОБА_2 , ні з адвокатом Мозговою О.А., не має фінансових зобов`язань перед банками чи іншими особами, а спірна квартира придбана ним законно, а його право власності на цю квартиру зареєстровано у передбачений законом спосіб.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху для виконання вимог статті 356 ЦПК України (а.с. 56).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 травня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року (а.с. 68).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 червня 2021 року справу призначено до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Харківського апеляційного суду на 11-00 год. 23.09.2021 року, з повідомленням учасників справи (а.с. 75).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Дорош А.І, суддів Лобова О.А., Триголова В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року справу прийнято до провадження, закінчено проведення підготовчих дій та призначено її до розгляду в приміщенні Полтавського апеляційного суду з повідомлення (викликом) учасників справи на 10.20 год. 13 березня 2023 року.

У судове засідання до апеляційного суду 03.04.2023 року не з`явилися інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 21.03.2023 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с 136-142). Заяв та клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно матеріалів справи встановлено, що 22.03.2021 року представник ОСОБА_2 – адвокат Мозгова О.А. завернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.
В обґрунтування заяви зазначала, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 19.12.2005 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №242163268 від 28.01.2021 року (а.с. 8-12). 

Також цей факт встановлений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2020 року у справі №643/6352/20.

Співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , відповідно до відомостей Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

07 травня 2014 року до спадкового реєстру внесений реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №56052896. На теперішній час свідоцтво про право на спадщину не оформлювалося. 

17 березня 2021 року позивачу стало відомо, що 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Ємець І.О. Харківського міського нотаріального округу Харківської області був посвідчений та зареєстрований договір купівлі-продажу, відповідно до якого власником квартири АДРЕСА_1 , зазначений відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №248675656 від 17.03.2021 року. 

Відповідачем ОСОБА_1 були самовільно змінені замки на вхідних дверях у квартирі АДРЕСА_1 , про що позивачу стало відомо 17.03.2021 року. 

Позивач ОСОБА_2 та інші співвласники договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , ані з ОСОБА_1 , ані з іншими особами не укладали, доручень на укладання таких договорів не надавали. Більш того, ОСОБА_2 з 2014 року перебуває на території Ізраїлю у зв`язку з важкою хворобою його доньки ОСОБА_4 , яка перебуває на лікуванні у медичному центрі Рамбам. 

Крім того, звертала увагу, що ОСОБА_6 та АТ «УКРСОЦБАНК» 06 травня 2008 року був укладений кредитний договір №830/27/14-4/12/8-179. У забезпечення виконання основного зобов`язання за зазначеним договором між АТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір №830/27/14-4/48/8-141 від 06 травня 2008 року, посвідчений 06.05.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. за реєстровим № 883. 

Згідно договору від 28.12.2020 року, укладеного між ТОВ «АНАЛІТІК ФІНАНС» та ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС», до останнього перейшли усі права та обов`язки кредитора за вказаним кредитним договором №830/27/14-4/12/8-179 від 06 травня 2008 року, іпотечним договором №830/27/14-4/48/8-141 від 06 травня 2008 року та договором поруки №830/27/14-4/48/8-142 від 06.05.2008 року, укладеним між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_7 як поручителем. Вважає дії щодо продажу належної ОСОБА_2 на праві спільної власності квартири АДРЕСА_1 , протиправними та незаконними.

Крім того зазначала, що ОСОБА_2 має намір підготувати та подати у строк, передбачений ЦПК України, позов до ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ЕЙ ТІ ФІНАНС», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус ХМНО Ємець І.О., ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 11 березня 2021 року та витребування майна із чужого незаконного володіння. Також вирішується питання щодо пред`явлення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн., яку завдали ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ЕЙ ТІ ФІНАНС» тим, що незаконно позбавили позивача права власності на нерухоме майно. 

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що заходи забезпечення позову є необхідними, обґрунтованими та достатніми засобами забезпечення позову, які гарантуватимуть ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача в разі задоволення позову та є співмірними із вимогами, які будуть заявлені позивачем.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з врахуванням наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався указаних вище умов та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення в майбутньому.

Звертаючись до суду із заявою, представник ОСОБА_2 – адвокат Мозгова О.А. зазначала, що між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ТОВ «Ей Ті Фінанс» існують правовідносини щодо виконання кредитного договору, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ТОВ «Ей Ті Фінанс») та ОСОБА_6 №830/27/14-4/12/8-179 від 06 травня 2008 року та забезпеченого договором іпотеки 830/27/14-4/48/8-141 від 06 травня 2008 року, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ТОВ «Ей Ті Фінанс») та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , предметом іпотеки якого є квартира АДРЕСА_1 .

11 березня 2021 року приватним нотаріусом Ємець І.О. Харківського міського нотаріального округу Харківської області був посвідчений та зареєстрований договір купівлі-продажу, відповідно до якого власником квартири АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 248675656 від 17.03.2021 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що є обґрунтовані підстави припускати, що подальше відчуження майна новим власником призведе до неможливості фактичного виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі - продажу спірної квартири недійсним.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно відкритих даних сайту «Судова влада України» 05 квітня 2021 року представник ОСОБА_2 – адвокат Мозгова О.А. звернулася до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Ей Ті Фінанс» про визнання договору недійсним (справа №643/5940/21), справа перебуває на розгляді суду першої інстанції.

Колегія суддів наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не лише під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а визначений вид забезпечення, з урахуванням встановлених фактичних обставин у контексті цієї справи, є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову в цій справі.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд першої інстанції при постановленні ухвали дав відповідну правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вище вказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош                        О. А. Лобов                 В. М. Триголов