ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/2660/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року (суддя Черниш О.А.) у справі за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень,-
          
                                                                 ВСТАНОВИВ:
ПП «Агро Євро Партнер» звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року було позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми «В1» №00012250712 від 12.04.2021 року.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми «В4» №00012260712 від 12.04.2021 року.
Стягнути на користь приватного підприємства «Агро Євро Партнер» витрати на сплату судового збору у розмірі 22700 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано відсутність доказів  реальності здійснення господарських операцій. 
Позивачем було направлено відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Також позивач просить стягнути  на його користь  витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4000грн. 
Відповідачем було направлено до суду заперечення проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач з 10.10.2018 зареєстрований як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області, є платником податку на додану вартість.
Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у березні 2021 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Агро Євро Партнер» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість попередніх періодів, про що складено акт №703/11-28-07-12/42544531 від 17.03.2021 (а.с. 42 – 116, т.1)
Висновками акту перевірки встановлено такі порушення:
1) п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, за грудень 2020 року на 618 934, 29 грн.;
2) п.44.1 ст.44, пп. «а» п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3, абз. 3 п.198.6 ст.198 ПК України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, за грудень 2020 року на суму 653 599 грн.
На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області, керуючись пп. 54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, прийняло щодо позивача такі податкові повідомлення-рішення:
- форми «В1» №00012250712 від 12.04.2021, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2020 року на 618 934,29 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 309 467,15 грн. (а.с. 119 - 121, т.1)
-  форми «В4» №0000/635/0713 від 27.11.2020,  яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2020 року на 653 599 грн. (а.с. 117 – 118, т.1);
Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції  зазначив, що відповідачем правомірність  спірних податкових повідомлень-рішень не було доведено 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України  визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У відповідності  до п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.
Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
У відповідності до вимог п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця  між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Підпунктом «б»  п.200.4 ст.200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій , зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг  - п.198.1 ст. 198 ПК України.
Пунктом  198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події,  що відбулася  раніше: 
- дата списання  коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; 
- дата отримання   платником   податку    товарів/послуг,    що підтверджено податковою накладною.
За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на  нарахування  податкового  кредиту виникає незалежно від  того,  чи  такі  товари/послуги  та  основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних  операціях   у   межах господарської  діяльності  платника  податку   протягом   звітного податкового  періоду,  а  також  від  того,  чи здійснював платник податку оподатковувані операції   протягом   такого   звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку  контролюючим органом  суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.4, 201.6 статті 201 ПКУ податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Також і за приписами п.201.10 ст.201 наведеного вище Кодексу, встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач подав до ГУ ДПС у Кіровоградській області податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2020 року, у якій (з урахуванням уточнюючих розрахунків) задекларував такі суми ПДВ: податкові зобов`язання - 28 274 грн. (рядок 9), податковий кредит – 54 496 563 грн. (рядок 17); від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 54 468 289 грн. (рядок 19), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах, а саме за серпень, жовтень, листопад, грудень 2020 року (додаток 3). Ця сума включена до розрахунку бюджетного відшкодування (рядок 20) та з неї заявлено до бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку 6 861 102 грн. (рядок 20.2.1). Залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, склав 47 607 187 грн. (рядок 21).
У ході перевірки контролюючий орган втснаовив, що позивач завищив податковий кредит за грудень 2020 року на 668 192 грн. через віднесення до його складу сум ПДВ у зв`язку з придбанням товарів у ПП «Віктор і К» (сума ПДВ – 431 600 грн.), ТОВ «Гідросенд» (сума ПДВ – 87 363 грн.), ТОВ «Транзпостач» (сума ПДВ – 149 229 грн.) за нереальними господарськими операціями.
Крім того, позивач завищив від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за грудень 2020 року на 618 934, 29 грн. через віднесення до його складу сум ПДВ, сплачених постачальникам на виконання нереальних господарських операцій, а саме ПП «Віктор і К» (сума ПДВ – 12 583, 33 грн. за грудень 2020 року), ТОВ «Гідросенд» (сума ПДВ – 2010 грн. за грудень 2020 року), ТОВ «Транзпостач» (сума ПДВ – 592 640, 96 грн., з яких 266 990, 44 грн. - за жовтень 2020 року, 325 650, 52 грн. – за листопад 2020 року), ПП «Надніпрянськ» (сума ПДВ – 11 700 грн. за листопад 2020 року).
В акті перевірки зазначено про порушення  п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.201.1, п.201.4 ст.201 ПК України і, за висновками відповідача, призвели до завищення суми бюджетного відшкодування, заявленої у податковій декларації з ПДВ за грудень 2020 року, на 618 934, 29 грн. (рядок 20.2) та завищення від`ємного значення суми ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 653 599 грн. (рядок 21).
За правовідносинами  позивача з  ПП «Віктор і К», судом першої інстанції було встановлено, що вони випливають із договору поставки №15021904 від 15.02.2019, на виконання якого ПП «Віктор і К» у грудні 2020 року поставило позивачу товар – соняшникову олію та шрот на загальну суму 34 299 360 грн., у т.ч. ПДВ – 5 716 560 грн. Передача товарів оформлена видатковими накладними зі складанням податкових накладних. Позивач частково оплатив придбаний товар, перерахувавши на рахунок постачальника 1 000 000 грн., у т.ч. ПДВ – 166 666, 67 грн. Цей товар позивач у подальшому реалізував на експорт. (а.с. 122 – 208, т.1)
Крім того, на виконання договорів оренди приміщень та обладнання ПП «Віктор і К» у грудні 2020 року надало позивачу відповідні послуги на загальну суму 3206, 47 грн., у т.ч. ПДВ – 534, 41 грн.
У податковій декларації з ПДВ за грудень 2020 року позивач включив до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, складеними ПП «Віктор і К», на загальну суму 5 717 094, 41 грн. (5 716 560 грн. + 534, 41 грн.), з яких 166 666, 67 грн. переніс до від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Щодо спірних взаємовідносин позивача з  ТОВ «Гідросенд»,  судом першої інстанції було встановлено, що вони випливають із договору поставки №15021903 від 15.02.2019 року, на виконання цього договору ТОВ «Гідросенд» у грудні 2020 року поставило позивачу товар – шрот соняшниковий на загальну суму 39 105 630 грн., у т.ч. ПДВ – 6 517 605 грн. Передача товарів оформлена видатковими накладними зі складанням податкових накладних. Позивач частково оплатив придбаний товар, перерахувавши на рахунок постачальника 900 000 грн., у т.ч. ПДВ – 150 000 грн. Цей товар позивач у подальшому реалізував на експорт. (а.с. 209– 271, т.1; а.с. 1 – 124, т.2)
Крім того, на виконання договорів оренди приміщення та обладнання ТОВ «Гідросенд» у грудні 2020 року надало позивачу відповідні послуги на загальну суму 24 954, 96 грн., у т.ч. ПДВ – 4159, 16 грн. Позивач частково оплатив придбані послуги, перерахувавши на рахунок постачальника 18 295, 20 грн., у т.ч. ПДВ – 3049, 20 грн.
У податковій декларації з ПДВ за грудень 2020 року позивач включив до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ «Гідросенд», на загальну суму 6 521 764, 16 грн. (6 517 605 грн. + 4159, 16 грн.), з яких 153 049, 20 грн. (150000 + 3049,20 грн.) переніс до від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Під час розгляду справи, судом першої інстанції також було встановлено, що контролюючий орган провів аналіз господарської діяльності ТОВ «Гідросенд» за грудень 2020 року та встановив, що воно придбаває насіння соняшника, здійснює його переробку, продукти якої реалізує зокрема ПП «Агро Євро Партнер». Всього у грудні 2020 року ТОВ «Гідросенд» придбало 14208, 39 т насіння соняшника, з них 188, 84 т (або 1, 34 %) – у ТОВ «Маковій» та ФГ «Мітус». За висновками відповідача, податкова історія ТОВ «Маковій» та ФГ «Мітус» свідчить, що ними здійснювалася реалізація сільськогосподарської продукції понад вирощений врожай, тож це доводить нереальність господарських операцій з поставки цими господарствами насіння соняшника на адресу ТОВ «Гідросенд». Відповідач прийшов до висновку, що позивач безпідставно сформував податковий кредит за господарськими операціями з придбання у ТОВ «Гідросенд» шроту, виробленого з насіння соняшника невідомого походження, на суму 87 363 грн. (6 517 605 грн. х 1, 34%), а також завищив суму податку, фактично сплачену у звітному періоді, та враховану при розрахунку від`ємного значення та суми бюджетного відшкодування за грудень на 2010 грн. (150 000 грн. х 1, 34%)
Також судом першої інстанції було встановлено, що спірні взаємовідносини позивача з  ТОВ «Транзпостач»  оформлені договором поставки №110319060 від 11.03.2019 року, на виконання якого ТОВ «Транзпостач» у грудні 2020 року поставило позивачу товар – шрот соєвий кормовий та концентрат соєвий фосфатидний на загальну суму 6 474 193 грн., у т.ч. ПДВ – 1 079 027, 20 грн. Передача товарів оформлена видатковими накладними зі складанням податкових накладних. Цей товар позивач у подальшому реалізував на експорт. (а.с. 125 – 127, т.2; а.с. 109 – 245, т.4)
Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ «Транзпостач», у розмірі 1079027,20 грн. позивач включив до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за грудень 2020 року.
Контролюючий орган провів аналіз господарської діяльності ТОВ «Транзпостач» за грудень 2020 року та встановив, що воно придбаває насіння сої та соєву макуху, здійснює їх переробку, продукти якої в подальшому реалізує зокрема ПП «Агро Євро Партнер». Всього у грудні 2020 року ТОВ «Транзпостач» придбало 8904, 59 т насіння сої та макухи соєвої, з них 1231, 1 т (або 13,83 %) – у ФГ «Віта-Макс», ТОВ «Маковій», ТОВ «Український аграрний союз», ТОВ «Профід Плюс». За висновками відповідача, податкова історія ФГ «Віта-Макс», ТОВ «Маковій», ТОВ «Український аграрний союз» свідчить, що ними здійснювалася реалізація сільськогосподарської продукції (насіння сої) понад вирощений врожай. Крім того, по ланцюгу постачання ТОВ «Профід Плюс» – ФГ «Зерносвіт» – ТОВ «Галада» не встановлено джерело походження макухи соєвої, поставленої ТОВ «Профід Плюс» на адресу ТОВ «Транзпостач». Це, на думку контролюючого органу, свідчить про нереальність господарських операцій з поставки цими підприємствами насіння сої та соєвої макухи на адресу ТОВ «Транзпостач». Відповідач прийшов до висновку, що позивач безпідставно сформував податковий кредит за господарськими операціями з придбання у ТОВ «Транзпостач» шроту соєвого кормового та концентрату соєвого фосфатидного, вироблених із насіння сої та соєвої макухи невідомого походження, на суму 149 229 грн. (1 079 027, 20 грн. х 13, 83%).
Також, як було встановлено судом першої інстанції, перевіряючи від`ємне значення з ПДВ, зазначене у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2020 року, контролюючий орган установив, що позивач при розрахунку бюджетного відшкодування за грудень 2020 року врахував суми податку, сплачені позивачем його постачальнику ТОВ «Транзпостач» у розмірі 5 525 000 грн., а саме 931 903, 80 грн. - за товари (шрот соєвий кормовий та концентрат соєвий), придбані у жовтні 2020 року, 4 593 096, 20 грн. – за товари (шрот соєвий), придбані у листопаді 2020 року.
Контролюючий орган установив, що у жовтні 2020 року ТОВ «Транзпостач» придбало 5293, 7 т насіння сої та макухи соєвої, з них 28, 65 % – у постачальників ТОВ «Агро 2012», СВК «Хильківський», СВК «Багачинський», ТОВ «Маковій», ТОВ «Профід Плюс». У листопаді 2020 року ТОВ «Транзпостач» придбало 6354, 79 т насіння сої та макухи соєвої, з них 7, 09 % – у постачальників СВК «Багачинський», ТОВ «Маковій», ТОВ «Профід Плюс», ПАФ «Світоч». Контролюючий орган, використовуючи податкову інформацію та бази даних ДПС, прийшов до висновку про неможливість реалізації цими постачальниками на адресу ТОВ «Транзпостач» насіння сої та макухи соєвої у задекларованих обсягах через відсутність у них та їхніх контрагентів необхідних умов та ресурсів для здійснення діяльності щодо вирощування/реалізації сільськогосподарської продукції та непідтвердження придбання товарів по ланцюгу постачання. Тож за висновками відповідача, нереальність господарських операцій щодо постачання насіння сої та макухи соєвої від цих постачальників до ТОВ «Транзпостач» свідчить, що позивач завищив від`ємне значення за жовтень та листопад 2020 року та завищив суми податку, фактичні сплачені у звітному періоді, які враховані при розрахунку суми бюджетного відшкодування за грудень 2020 року на 592 640, 96 грн. (931 903, 80 грн. х 28, 65 % + 4 593 096, 20 грн. х 7, 09%).
В акті перевірки зазначено, що контролюючий орган на підставі аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановив загальну кількість олійної сировини, придбаної постачальника позивача - переробними підприємствами ПП «Віктор і К», ТОВ «Гідросенд» за грудень 2020 року, ТОВ «Транзпостач» за жовтень, листопад, грудень 2020 року, та кількість олійної сировини, придбаної ними у ризикових постачальників, за цей же період. Далі визначив питому вагу олійної сировини, джерело походження якої невідомо, як відношення кількості олійної сировини, придбаної переробним підприємством у ризикових постачальників за місяць, до загальної кількості олійної сировини, придбаної переробним підприємством за цей же місяць. Визначена у процентах величина застосована контролюючим органом при частковому коригуванні (зменшенні) у податковій декларації з ПДВ за грудень 2020 року ПП «Агро Євро Партнер» сум податкового кредиту, від`ємного значення, бюджетного відшкодування, задекларованих ним за наслідками виконання господарських операцій з придбання та оплати готової (побічної) продукції, виробленої переробними підприємствами з олійної сировини, джерело походження якої, за висновками контролюючого органу, не встановлено.
Також судом першої інстанції було встановлено, що позивач уклав з  ПП «Надніпрянське»  договір суборенди №030420005/1 від 03.04.2020 року, за умовами якого ПП «Надніпрянське» (орендар) передало в суборенду ПП «Агро Євро Партнер» вантажні залізничні вагони, якими воно володіє на правах оренди за договором №01042002/1 від 01.04.2020 року, укладеним з ТОВ «Укрмаслотрейд», а також за договором оренди №31032003/1 від 31.03.2020 року, укладеним з ТОВ «Діва Логістик Консалт». Суборендар орендує майно для здійснення перевезень вантажів. (а.с. 247 – 248, т. 4)
На виконання цього договору ПП «Надніпрянське» у листопаді 2020 року надало позивачу послуги з оренди вантажних залізничних вагонів на загальну суму 1 647 000 грн., у т.ч. ПДВ – 274 500 грн. Надання послуг оформлено відповідним актом, податковою накладною та відомостями, у яких відображено оренду 29 залізничних вагонів за такими загальномережевими номерами: 95509261, 95891388, 95772398, 95508685, 95508859, 95509220, 95509048, 95508545, 95891271, 95770897, 95509014, 95891222, 95925608, 95509253, 95941803, 95891404, 95941928, 95925277, 95509311, 95913851, 95913919, 95913968, 95925186, 95891339, 95508917, 95925566, 95941829, 95925640, 95925608. Позивач у грудні 2020 року провів повну оплату вартості наданих йому послуг. (а.с. 249 – 266, т.4)
Суми ПДВ за податковою накладною, складеною ПП «Надніпрянське», у розмірі 274500 грн. позивач включив до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за листопад 2020 року та переніс її до від`ємного значення, а в грудні 2020 року врахував при розрахунку бюджетного відшкодування.
В акті перевірки контролюючим органом було зазначено, що ПП «Надніпрянське» у листопаді 2020 року задекларувало придбання послуг оренди вантажних вагонів у ТОВ «Діва Логістик Консалт». Останнє у листопаді 2020 року за даними ЄРПН задекларувало придбання послуг оренди вантажних вагонів у ТОВ «Тас-Логістик», але в номенклатурі податкових накладних не зазначені номери орендованих вагонів, що не дозволяє їх ідентифікувати та встановити походження вагонів. Відповідно до інформації АТ «Укрзалізниця» в інформаційних базах даних залізниці відсутні відомості щодо власника вагонів ТОВ «Діва Логістик Консалт» та про надання ним вагонів в оренду ПП «Надніпрянське». Тож, за висновками контролюючого органу, господарські операції між ТОВ «Діва Логістик Консалт» та ПП «Надніпрянське» щодо надання послуги оренди частини вагонів у листопаді 2020 року у дійсності не відбувалися, джерело походження цих послуг у ТОВ «Діва Логістик Консалт» не підтверджується. За висновками контролюючого органу ПП «Агро Євро Партнер» завищило податковий кредит з ПДВ за листопад 2020 року у зв`язку з придбанням послуг оренди вагонів за номерами 95772398, 95770897 (власник – ПРАТ «Дніпровагонмаш») на суму 70200 грн., у т.ч. ПДВ - 11700 грн., як наслідок – завищило від`ємне значення за листопад 2020 року, яке враховано при розрахунку суми бюджетного відшкодування за грудень 2020 року на суму 11700 грн.
Судом першої інстанції вірно було враховано, що у ході документальної позапланової виїзної перевірки позивача зустрічні звірки з його контрагентами - ПП «Віктор і К», ТОВ «Гідросенд», ТОВ «Транзпостач», ПП «Надніпрянське» не проводилися, а доводи контролюючого органу щодо непідтвердження руху товару по ланцюгу базуються лише на інформації, отриманій з Єдиного реєстру податкових накладних.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що правовідносини контрагентів позивача із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його постачальниками.
Судом першої інстанції було отримано від ПП «Віктор і К», ТОВ «Гідросенд», ТОВ «Транзпостач», ПП «Надніпрянське» підтвердження господарських взаємовідносин з позивачем щодо постачання товарів/послуг у задекларованих обсягах, які визнані контролюючим органом нереальними, а також направили до суду копії первинних документів, які складалися при здійсненні цих господарських операцій, та докази наявності відповідних ресурсів та виробничих потужностей, необхідних для провадження господарської діяльності, зокрема з переробки сільськогосподарської продукції та виготовлення олійно-жирової продукції. (а.с. 183 – 226, т.6; а.с. 116 – 175, т. 7; 203 – 251, т.7; а.с. 1 – 24, т.8; а.с 30 – 133, т.8)
Метали справи також містять листування позивача з СВК «Багачинський», СВК «Хильківський», ТОВ «Профід Плюс», ТОВ «Екопромлайн», які також підтвердили вирощування ними сільськогосподарської продукції та її реалізацію на адресу переробних підприємств – безпосередніх контрагентів позивача. ТОВ «Діва Логістик Консалт» на запит позивача пояснило походження вагонів за номерами 95772398, 95770897, наданих ним в оренду ПП «Надніпрянське» за договором №25082002/1 від 25.08.2020 року, вказавши, що воно орендує їх у ТОВ «Тас-Логістик» за договором №20082020/2Ор від 20.08.2020 року. (а.с. 1 – 270, т.5; а.с. 68 – 112, т.6)
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що застосовані контролюючим органом розрахунки для коригування (зменшення) у податковій декларації з ПДВ за грудень 2020 року сум податкового кредиту, від`ємного значення, бюджетного відшкодування, задекларованих позивачем за наслідками виконання господарських операцій з постачальниками ПП «Віктор і К», ТОВ «Гідросенд», ТОВ «Транзпостач» щодо придбання та оплати продукції, виробленої ними з олійної сировини, пропорційно до зменшення цим підприємствам вагових обсягів олійної сировини, яка придбана ними у ризикових постачальників, не ґрунтуються на нормах податкового законодавства.
Т вірно судом першої інстанції було враховано, що твердження контролюючого органу про те, що придбана позивачем продукція (олія, шрот, концентрат) була виготовлена переробними підприємствами ПП «Віктор і К», ТОВ «Гідросенд», ТОВ «Транзпостач» саме з тієї сировини, яка була придбана ними у ризикових постачальників, ґрунтуються на припущеннях і будь-якими доказами не підтверджені. Така сировина не визначена індивідуальними ознаками, а рух цієї сировини та продукції її переробки на підставі первинних документів та даних бухгалтерського обліку цих переробних підприємств контролюючий орган у ході перевірки не досліджував.
Матеріали справи не містять доказів того, що господарські відносини позивача з ПП «Надніпрянське» щодо суборенди вантажних вагонів за загальномережевими номерами 95772398, 95770897 не підтверджуються, а вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, не відповідають дійсності.  
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг), якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товару (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності та в оподатковуваних ПДВ операціях. Порушення певними постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Первинні документи, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зауважень щодо форми та змісту цих документів відповідач не висував. У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідач не спростував та не довів, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Позивачем в запереченні на апеляційну скаргу було зазначено прохання здійснити розподіл судових витрат у зв`язку з апеляційним переглядом справи в сумі 4000грн., додано копію договору про надання  професійної правничої допомоги від  10.01.2023, додаток до угоди від 10.01.2023,  акт  приймання-передачі від 12 .01.2023. 
Враховуючи вимоги ст. ст. 134, 139 КАС України, колегія суддів вважає необхідним стягнути на користь позивача суму 2800грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень залишити без змін. 
Стягнути на користь Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 22 лютого 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш