Справа № 442/5218/22                                Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О. 
Провадження № 33/811/1435/22                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.     
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст 130 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року,

                                       встановив:        

       Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.
                        ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 13.07.2022 року о 06 год 58 хв в с. Лішня Дрогобицького району керував т/з «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», чим порушив п.2.9 А ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року, провадження у справі закрити.
Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права, відсутні належні докази, які б підтверджували наявність його вини. Стверджує, що складений протокол суперечить вимогам закону і не може бути взятий до уваги судом як доказ вчинення правопорушення. Вважає, що не є належним доказом відеозапис долучений поліцейським з телефону, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить нарізані фрагменти відео, яке не відображає фактичних обставин справи. Стверджує що, у матеріалах справи відсутні дані, що саме він перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння та керував ним, оскільки не був затриманий у момент руху транспортного засобу.
В судове засідання 28 грудня 2022 року ОСОБА_1          не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги, тому суд, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №132769 від 13.07.2022 року, висновком щодо результатів медичного огляду, роздруківкою приладу «Драгер 6820», який показав результат 0,71 %, та відеодиском місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 двічі продував прилад Драгер, який на місці зупинки показав позитивний результат 0,71 % проміле та в медичному закладі також показав позитивний результат 0,63% проміле, та іншими доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №132769 від 13.07.2022 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 ОСОБА_1 були роз`яснені, про що є відмітка.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 13 липня 2022 року, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА