УХВАЛА
10 січня 2023 року 
м. Київ
справа №160/2239/22
адміністративне провадження № К/990/34335/22  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 160/2239/22 за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Фермерського господарства «Плантера» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
у с т а н о в и в:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до суду з позовом, у якому, просила суд: повністю зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин Фермерським господарством «Плантера» а саме:
- на території тракторної бригади (с. Вербоватівка): відкритий майданчик для зберігання сільгосптехніки - 1 од.; в приміщенні майстерні встановлений котел твердопаливний індивідуального виготовлення; зварювальний пост - 1 од., заточувальний та свердлильний верстати, гільйотина; в приміщенні обліковця дільниці встановлений котел твердопаливний індивідуального виготовлення (буржуйка);
- на території мехтоку (с. Варварівка): зерноочисний комплекс ЗАВ-100, обладнаний 2 од. ПГОУ, завальна яма, норії, бункер очищеного зерна та бункер для відходів зерноочистки; склад відходів зерноочистки, склади для зберігання зернових - 4 од.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області)   залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом направлення до суду апеляційної скарги, уточнивши її вимоги та заяви із зазначенням поважних підстав для поновлення строку встановленого для апеляційного оскарження.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу повернуто позивачеві у зв`язку із не усуненням недоліків апеляційної скарги.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу року направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 160/2239/22 та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження строку.
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2022 року касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду доказів, які підтверджують поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, скаржник у встановлений судом строк надіслав заяву про усунення недоліків касаційної скарги та надав пояснення щодо пропуску строку звернення до суду.
Так, в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду скаржник зазначив, що копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року Державна екологічна інспекція не отримувала, а зі змістом оскаржуваної ухвали представник інспекції ознайомився в  Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 листопада 2022 року. У строки визначені Законом Інспекція вжила заходів спрямованих на відправлення касаційної скарги до суду касаційної інстанції, проте, внаслідок технічної помилки строк звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою попущено на 1 день.
Розглядаючи клопотання скаржника про поновлення строку касаційного оскарження, Суд зазначає про таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, на які покликається скаржник, а тому наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної іністанції.
Згідно з частиною першою  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 8 частини другої  статті 129 Конституції України  основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми  статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  і  статті 13 КАС України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-
УХВАЛИВ:
Поновити Державній екологічній інспекції Придніпровського округу строк на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 160/2239/22.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції Придніпровського округу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 160/2239/22 за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Фермерського господарства «Плантера» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій