Номер провадження: 33/813/260/23
Номер справи місцевого суду: 523/433/22 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Губської О.М., діючої в інтересах ОСОБА_1  на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року
                                установив        

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 13 грудня 2021 року біля 18 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 , рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 77, керував транспортним засобом марки «Peugeot 406», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, відмова зафіксована на портативні відеореєстратори. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Губська О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:
- протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено із порушенням норм чинного законодавства і відображає відомості, які не відповідають дійсності, нічим не підтверджуються і є лише припущенням;
- у Протоколі в рядках «місце скоєння правопорушення» та «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» зазначено, що 13.12.2021 о 18 год 20 хв в м. Одеса, по вул. Чорноморського козацтва, 77 водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом Peugeot (державний номерний знак  НОМЕР_1 ) з ознаками стану алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Тоді як кказана інформація ніяким чином не підтверджується, адже відеозаписи, нагрудних камер, надані в додатках до Протоколу, відображають обстановку та обставини з моменту, коли працівники поліції, виходячи зі свого службового автомобіля, підійшли до автомобіля, який перебував в стані спокою із заглушеним мотором, в якому  ОСОБА_1  перебував на водійському сидінні. Час, відображений на відеозаписах, з якого розпочато фіксацію подій - 18:38:03 (відеореєстратор № 001177) та 18:37:47 (відеореєстратор №001288);
- особу, яка фактично могла бути свідком подій, могла свідчити про реальну обстановку, працівники поліції не встановили і не залучили її та не опитали;
- при складенні Протоколу ОСОБА_1 поліцейські не роз`яснили, будучи зобов`язаними роз`яснити, його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, (підтверджується відеозаписами відеореєстраторів № 001177 та № 001288);
- судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення  ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 13.12.2021 за наказом командира на виконання поставлених завдань, він разом з громадянином  ОСОБА_2 , який і керував транспортнимзасобом, їхали по вулиці Чорноморського козацтва. Приблизно о 17 год 30 хв транспортний засіб, який на той момент їхав у середній смузі, поламався і зупинився. Водій покинув транспортний засіб і пішов за допомогою до автосервісу. Сам ОСОБА_1 пересів на місце водія з метою завести його, чого зробити йому не вдалося, тому автомобіль перебував в стані спокою й надалі, тобто ОСОБА_1 не керував ним - нікуди не їхав;
- відеозапис. що мітиться на оптичному диску, доданому до Протоколу про адміністративного правопорушення не є безперервним і складається з декількох коротких відеозаписів, іноді здійснюється перешкода для фіксації обстановки, і тому він не може бути належним та допустимим доказом у справі;
- огляд на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду співробітниками поліції не проводилося.
На думку адвоката, судом не перевірялися всі вищезазначені обставини справи, в судове засідання судом першої інстанції ОСОБА_1 не було викликано та не була надана належна оцінка його пояснень, що призвело до постановлення оскаржуваного судового рішення.
На підставі цього, адвокат просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити.
Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_1 та його адвокат просять поновити строк який пропущений з поважної причини, оскільки розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_1 , копію постанови йому не було надіслано судом, про наявність якої йому стало відомо лише з ЄДРСР, та лише за клопотанням адвоката 12.01.2023 року отримано копію оскаржуваного рішення в суді першої інстанції.
До початку судового засідання апеляційного суду від адвоката Губської О.М. надійшла заява, в якій вона просить розглядати її апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника.
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
Отже, враховуючи вище зазначені обставини, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ст.294 КПК України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Хоча ст. 294 КУпАП і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
На переконання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник в клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтували існування обставин, які не залежали від волевиявлення та перешкодили вчасно звернутися із апеляційною скаргою, оскільки участі в судовому засіданні ОСОБА_1 не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримана його адвокатом 12.01.2023 року, про що свідчить відповідна заява в матеріалах справи (а.с.28). 
Надаючи оцінку наведеним обставинам, з огляду на те, що в матеріалах справи міститься заява про отримання адвокатом Губською О.М. копії оскаржуваної постанови 12.01.2023 року, суд апеляційної інстанції вважає зазначені обставини поважними причинами пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із чим клопотання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Губської О.М. підлягають задоволенню, а відповідний строк - поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови судді районного суду, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Судом першої інстанції оформлені судові повістки про виклик до суду, однак в матеріалах судової справи відсутні будь-які відомості щодо належного сповіщення ОСОБА_1 у судове засіданні, призначене на 13.12.2022 року.
Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо якої відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Відповідно, посилання апелянта про те, що його не було повідомлено про час та місце судового засіданні та справа всупереч вимогам закону була розглянута за його відсутності, чим були порушені його права, знайшли своє підтвердження. Розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив його права в судовому процесі, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив його можливості брати участь в судовому розгляді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.
Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справи Конвенцію про захист прав і основоположних свобод і протоколів до неї, та практику Європейського суду з прав людини і Європейської комісії з прав людини, як джерело права.
Європейський суд з прав людини в справі «Надточій проти України» від 15.05.2008р. у прийшов до висновку про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв`язку з тим, що справа про адміністративне правопорушення відносно Надточій була розглянута судом за його відсутності та без належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо якої відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи з огляду на норми ст. ст. 268, 277-2 КУпАП є порушенням процесуального закону та вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жофрр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року). 
Таким чином, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист своїх прав та справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 268, 277-2 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є безумовною підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з порушенням вимог процесуального закону.
Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Клопотання ОСОБА_1  та діючої в його інтересах адвоката Губської О.М., про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу адвоката Губської О.М., діючої в інтересах ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.
Постановити нову, якою матеріали провадження відносно ОСОБА_1 повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду                                            Ю.І. Кравець