ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/4693/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 року (суддя Пасічник Ю.П., м. Кропивницький, повний текст рішення виготовлено 22.11.2022 року) у адміністративній справі №340/4693/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, третя особа: Ленінський районний суд м. Кіровограда, про визнання протиправною бездіяльність, стягнення частини невиплаченої суддівської винагороди, суд – 

в с т а н о в и в:
          У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (далі по тексту – відповідач), третя особа: Ленінський районний суд м. Кіровограда, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому частини суддівської винагороди за липень 2022 року; стягнути з відповідача  на його корись частину невиплаченої суддівської винагороди за липень 2022 року в сумі 44122,50 грн.; допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць у сумі 44122,50 грн.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 року позовні вимоги задоволено.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось Територіальне управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що станом на час прийняття позивача на військову службу ч.3 ст.119 КЗпП України передбачала, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призивом осіб офіцерського складу, військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призивом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігається місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації; виплата грошового забезпечення здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивачу за період з 01 по 18 липня 2022 року виплачено 52947 грн. грошового забезпечення. Апелянт зазначав, що позивач був увільнений від виконання службових обов`язків на підставі ст.119 КЗпП України, оскільки Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить норм, що регулюють питання увільнення суддів від здійснення правосуддя на період військової служби та порядку виплати суддівської винагороди суддям у визначений період. Апелянт зазначав, що за загальними правилами, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, застосуванню підлягають положення загального законодавства, зокрема норми трудового законодавства. Апелянт звертав увагу, що Законом України від 01.07.2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесено зміни до ч.3 ст.119 КЗпП України, згідно яких припиняється нарахування середнього заробітку у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19.07.2022 року. Відповідно до вказаного Закону наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2022 року №100к «Про внесення змін до наказу від 28.02.2022 року №43-к», який є дійсний та не скасований, доручено припинити ОСОБА_1 виплату середнього  заробітку з 19.07.2022 року на період проходження військової служби. Апелянт вважав, що відсутні законні підстави застосовувати норму ч.3 ст.119 КЗпП України лише в окремій її частині (увільнення від роботи), а в частині виплати – керуватися ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при цьому Закон України від 01.07.2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»  не містить винятків, відповідно до яких у випадку належності судді до осіб, визначених у ч3 ст.119 КЗпП України, за ним зберігається середній заробіток, оскільки ст.24 Конституції України визначено, що громадяни України мають рівні конституційні права та є рівними перед законом. Апелянт зазначав, що згідно довідки Територіального управління від 13.12.2022 року №109 розмір суддівської винагороди  з 19.07.2022 року по 31.07.2022 року з урахуванням індексації склала 38955,44 грн., сума 44122,50 грн. – розмір середньої заробітної плати позивача, яку він отримував, перебуваючи на військовій службі до внесення змін до ч.3 ст.119 КЗпП України. Апелянт зазначав, що зміни до ч.3 ст.119 КЗпП України зумовлені економічним становищем держави та спрямовані на досягнення фінансової стабілізації у воєнний час.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Ленінського районного суду м. Кіровограда. Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2022 року №43/к ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку до дня фактичної демобілізації відповідно до ч.3  ст.119 КЗпП України. Перебування ОСОБА_1 на військовій службі підтверджується довідкою №3033 від 04.10.2022 року. Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2022 року №100/к «Про внесення змін до наказу від 28.02.2022 №43-к», відповідно до Закону України від 01.07.2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», слова «із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку до дня фактичної демобілізації» замінено словами «із збереженням місця роботи та посади до дня фактичної демобілізації», а також припинено виплату середнього заробітку з 19.07.2022 на період проходження військової служби. Після видання наказу №100/к від 19.07.2022 року суддівська винагорода була обмежена на 44122,50 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 29.09.2022 року. Вирішуючи спір по суті, суд керувався статтями 126, 130 Конституції України, ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно яких недоторканність судді гарантуються  Конституцією  і законами України. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.  Суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Розмір суддівської винагороди встановлюється виключно Законом України «Про судоустрій і статус судців». Суд керувався рішеннями Конституційного Суду України від 08.04.2016 року №4рп/2016, від 03.06.2013 року №3-рп/2013, від 04.12.2018 року №11-рп/2018 щодо конституційного принципу незалежності суддів, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, обов`язок держави щодо забезпечення фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, закріплений у  ст.130 Конституції України, є однією з конституційних гарантій незалежності суддів. Суд зазначав, що Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року та оголошено провести загальну мобілізацію. Суд зазначив, що станом на час прийняття позивача на військову службу ч.3  ст. 119 КЗпП України  передбачала, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Законом України від 01.07.2022 року  №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»  внесено зміни до ч.3  ст.119 КЗпП України, згідно яких припиняється нарахування середнього заробітку у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19.07.2022 року. Суд врахував, що питання обрахунку та розміру суддівської винагороди регламентовано виключно  ст.130 Конституції України  та  ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що, в свою чергу, виключає можливість застосовувати до правовідносин стосовно суддівської винагороди інші Закони, в тому числі   Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». Суд вважав, що спірні правовідносини регулюються ч. 2  ст.130 Конституції України, а тому розмір суддівської винагороди належить визначати відповідно до  ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  без застосування будь-яких обмежень, що не передбачені цим Законом, до спірних правовідносин не може застосовуватися Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».  
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 працює суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда.
Встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Згідно з  Указом Президента України від 14.03.2022 року  №133/2022  строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. Згідно з  Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022  строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Згідно з  Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022  строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.
Встановлено, що 28.02.2022 року ОСОБА_1 написав заяву на ім`я голови Ленінського районного суду м. Кіровограда, згідно якої просив відповідно до ст.119 КЗпП України увільнити його від виконання службових обов`язків у зв`язку із вступом на дійсну військову службу до військової частини НОМЕР_1 на посаду юрист-консульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 .
Встановлено, що згідно наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 року №37 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» ОСОБА_1 з 27.02.2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою, встановлено посадовий оклад у розмірі 4090 грн. на місяць.
Встановлено, що наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2022 року №43-к відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України, Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» суддю Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків по здійсненню судочинства у зв`язку з призначенням на посаду за штатом воєнного часу, зарахуванням до списку особового складу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України з 28.02.2022 року зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку до фактичної мобілізації. 
Встановлено, що наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2022 року №100/к відповідно до Закону України від 01.07.2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», ст.34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» внесено до п.1 наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2020 року « 180-к «Про увільнення судді ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків по здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу», зміни: слова «зі збереженням місця роботи, посади, середнього заробітку до дня фактичної демобілізації»  замінити словами «зі збереженням місця роботи та посади до дня фактичної демобілізації» (п.1 наказу). Відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА України в Кіровоградській області припинити ОСОБА_1 виплату середнього заробітку з 19.07.2022 року на період проходження військової служби (п.2 наказу). З наказом ознайомити ОСОБА_1 шляхом направлення сканкопії наказу на його електронну адресу (п.3).
Наказ Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2020 року №180-к «Про увільнення судді ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків по здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу» у матеріалах справи відсутній. Як вбачається з вище викладеного, згідно назви наказу від 19.07.2022 року №100/к зміни вносились до наказу від 28.02.2022 року №43-к, однак в тексті п.1 наказу від 19.07.2022 року №100/к зазначено, що зміни внесено до п.1 наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2020 року №180-к «Про увільнення судді ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків по здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу».
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 року зобов`язано Ленінський районний суд м. Кіровограда надати до суду апеляційного інстанції  пояснення розбіжностей в наказі Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2022 року «Про внесення змін до наказу від 28.02.2022 року №43-к» в назві наказу та тексті п.1 цього наказу з урахуванням вище вказаного.
На виконання ухвали суду апеляційної інстанції Ленінським районним судом м. Кіровограда надано пояснення від 21.03.2023 року №01-50/9/2023, згідно яких у наказі  від 19.07.2022 року №100/к «Про внесення змін до наказу від 28.02.2022 року №43-к  допущено описку та з метою усунення розбіжностей в назві наказу та тексті п.1 наказу від 19.07.2022 року №100/к судом винесено наказ від 14.03.2023 року №53/к «Про усунення описки в п.1 наказу від 19.07.2022 року №100/к «Про внесення змін до наказу від 8.02.2022 року №43-к» шляхом викладення в наступній редакції: п.1 «Внести по п.1 наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2022 року №43-к «Про увільнення судді ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків по здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу», зміни: слова «зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку до дня фактичної мобілізації» замінити словами «Зі збереженням місця роботи та посади до дня фактичної демобілізації». 
Суд апеляційної інстанції враховує, що наказ Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2022 року №100/к «Про внесення  змін до наказу від 28.02.2022 року №47-к» є чинним та не оскаржувався у встановленому законом порядку.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року №3033 лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2022 року по теперішній час. 
Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області від 29.09.2022 року №74 судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 було нараховано та фактично виплачено з 01.07.2022 року  по 18.07.2022 року  середній заробіток за призовом під час мобілізації – 52947 грн., суддівська винагорода та середній заробіток за призовом під час мобілізації не виплачувались; з 19.07.2022 року по 31.07.2022 року суддівська винагорода не виплачувалась. Відповідно до Закону України від 01.07.2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» з 19.07.2022 року припинено виплату середнього заробітку працівникам призваних на військову службу за призовом під час мобілізації.
Відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до  Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими, зокрема  ч.3  ст.119 Кодексу законів про працю України.
Встановлено, що Законом України від 01.07.2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (набрав чинності 19.07.2022 року) у  ч.3  ст.119 КЗпП України слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінити словами «зберігаються місце роботи і посада», тобто з 19.07.2022 року законодавцем не передбачена виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до  Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Встановлено, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено випадки коли під час відрядження за суддею зберігається виплата суддівської винагороди  за основним місцем роботи та встановлених законом доплат.
Відповідно до частин 5, 6 ст.54 частин 1, 4 ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі призначення судді членом Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України він відряджається для роботи в цих органах на постійній основі. За членами цих органів - суддями зберігаються гарантії матеріального, соціального та побутового забезпечення, визначені законодавством для суддів. Суддю за його заявою може бути відряджено для роботи у Національній школі суддів України, а суддю, обраного головою чи заступником голови Ради суддів України, - до Ради суддів України, із збереженням розміру суддівської винагороди за основним місцем роботи та встановлених законом доплат. У зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, виявленням надмірного рівня судового навантаження у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, за рішенням Вищої ради правосуддя, ухваленим на підставі подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, суддя може бути, за його згодою, відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації для здійснення правосуддя. У період дії надзвичайного чи воєнного стану і за умови зміни територіальної підсудності судових справ, що розглядаються у відповідному суді, в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 цього Закону, суддя суду, територіальна підсудність справ якого змінюється, може бути без його згоди відряджений для здійснення правосуддя до суду, якому визначається територіальна підсудність справ, що перебували у провадженні суду, в якому працює суддя, а в разі відсутності вакансій у цьому суді - до іншого суду того самого рівня і спеціалізації. Суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено.
Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не урегульовано питання призову суддів на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду та виплати суддівської винагороди. Натомість ці питання урегульовані ст.119 КЗпП України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» урегульовано питання відрядження суддів зі збереженням виплати суддівської винагороди у зв`язку зі здійсненням таким суддею судочинства. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за загальним правилом, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, застосуванню підлягають положення законодавства, у даному випадку норми трудового законодавства, а саме ч.3 ст.119 КЗпП України, оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі у липні 2022 року, не здійснював судочинство. 
Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області  - задовольнити. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 року у адміністративній справі №340/4693/22 – скасувати.
Прийняти нове рішення.
У задоволення позовних вимог ОСОБА_1  до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, третя особа: Ленінський районний суд м. Кіровограда, про визнання протиправною бездіяльність, стягнення частини невиплаченої суддівської винагороди – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова