ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року 
м. Київ
справа № 420/6572/22
провадження № К/990/30955/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,
розглянув у порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання бездіяльності неправомірною і зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гаспарянца Дмитра Михайловича на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року (судді: Бітов А. І., Лук`янчук О. В., Ступакова І. Г.) та 
в с т а н о в и в:  
1. У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, з позовом, у якому просила:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №   704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704);
2) зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №   704, з урахуванням виплачених сум;
3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
4) зобов`язати відповідача нарахувати позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, та виплатити на користь позивача недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;
5) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
6) зобов`язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, та виплатити на користь позивача недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки;
7) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незастосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 1   грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року; 
8) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1   грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року в повному обсязі, з урахуванням виплачених сум;
9) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 1   грудня 2015   року по 28   лютого 2018 року.
10) зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1   грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;
11) зобов`язати відповідача нарахувати на користь позивача грошовому допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 1   грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року та виплатити на користь позивача недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 та 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 1   грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням виплачених сум;
12) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо позивача розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року;
13) зобов`язати відповідача виготовити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо позивача новий грошовий атестат, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3   вересня 2021 року;
14) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування під час складання щодо позивача довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року;
15) зобов`язати відповідача виготовити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо позивача нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021   року.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження ОСОБА_1 військової служби їй неправильно нараховували і виплачували грошове забезпечення та, відповідно, грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки, одноразову грошова допомога при звільненні з військової служби. 
На думку позивачки, відповідач при визначенні грошового забезпечення не врахував розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які відповідно до чинного законодавства визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704.
Крім того, відповідач в день звільнення позивачки не провів повного розрахунку, адже не нарахував і не виплатив їй індексації грошового забезпечення за період з 1   грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січня 2008 року та грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 та 2018 роки з включенням індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року. 
3. Обставини, які встановили суди попередніх інстанцій, стисло можна викласти так. 
Відповідно до витягу з наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_2 від 3 вересня 2021 року № 291-ОС, ОСОБА_1 , штаб-старшина, технік групи телекомунікаційних систем відділення зв`язку та інформаційних систем, звільнена з військової служби в запас Збройних Сил України, виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 
Загальна військова вислуга років позивача станом на 3 вересня 2021 року становить 25 років 08 місяців 13 днів; при звільненні позивачу виплатили  грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, здійснено відрахування із грошового забезпечення за 6 календарних днів щорічної основної відпустки за 2021   рік, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця
У відповідь на запит відповідач листом від 8 листопада 2011 року №   11/2956 повідомив, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Кошторисні призначення Державної прикордонної служби України за період з липня 2015 року по 2018 рік не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців, а тому нарахування індексації за вказаний період не проводилося. У листі зазначено також, що станом на 1 листопада 2021   року виплата індексації грошового забезпечення позивача за 2014-2018 роки здійснена з урахуванням відрахованих податків 29 жовтня 2021 року в розмірі 21468,81 грн згідно з платіжним дорученням від 28 жовтня 2021 року № 1366 на розрахунковий рахунок. Індексація грошового забезпечення позивача за період з 1   березня 2018 року по 3 вересня 2021 року (день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 ) виплачена в повному обсязі.
Відповідно до довідки від 8 листопада 2021 року № 11/2954 про розмір виплаченої індексації за період 2014-2018 рр., сума індексації грошового забезпечення позивача складає 21795,75 грн, базовий місяць - березень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року. 
Відповідно до довідки від 8 листопада 2021 року № 11/2955 про розмір виплаченої індексації за період 2018-2021 рр., сума виплаченої індексації складає 8040,10 грн, базовий місяць - березень 2018 року. 
Позивач отримала грошовий атестат № 3 та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби перед місцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких зазначено розмір грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704.
Позивач вважала, що розмір її грошового забезпечення за вказаний вище період, відповідно й основаних на ньому виплат, визначався неправильно, з порушенням приписів Порядку № 704, у зв`язку з чим звернулася з цим позовом до суду. 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій
4. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 11 липня 2022 року адміністративний позов задовольнив частково:
1. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
3. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум; 
4. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
5. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;
6. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
7. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки;
8. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо незастосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року; 
9. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року в повному обсязі, з урахуванням виплачених сум;
10. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум. 
11. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року; 
12. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ОСОБА_1 новий грошовий атестат, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021   року.
13. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо неврахування під час складання щодо ОСОБА_1 довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021   року.
14. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ОСОБА_1 нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021   року. 
У задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив. 
4.1. Цей суд, аналізуючи нормативне регулювання спірних відносин, зазначив, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018   року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) пункт 4 Постанови № 704 (з-поміж інших) був викладений в новій редакції, за якою розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Тобто, за текстом рішення суду, згідно з внесеними (Постановою № 103) змінами розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення став розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року, який був сталою незмінною величиною. При цьому мінімальна заробітна плата для розрахунків розмірів цих окладів не застосовувалася взагалі.
Проте ситуація змінилася 29 січня 2020 року, коли Шостий апеляційний адміністративний суд постановою у справі № 826/6453/18 визнав протиправним і скасував пункт 6 Постанови № 103, який вносив зміни в пункт 4 Постанови № 704.
Отже, з дня набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинна до внесення змін згідно з Постановою № 103. Це означає, що з 29 січня 2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Суд першої інстанції зауважив, що аналогічний висновок зробив також Верховний Суд у рішенні від 17 грудня 2019 року за результатами розгляду адміністративної справи № 160/8324/19 як зразкової. 
З уваги на наведене суд першої інстанції виснував, що з 30 січня 2020 року (тобто з дня, наступного за днем набрання законної сили рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) по 3 вересня 2021 року (день виключення позивачки зі списків військової частини) ОСОБА_1 мала право на те, щоб розміри її посадового окладу, окладу за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. З тих самих мотивів суд першої інстанції констатував і протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці за період з 30   січня 2020   року по 3 вересня 2021   року грошового забезпечення з урахуванням вказаних вище розмірів.
Спираючись на наведені мотиви та приписи частини другої статті 15, частини першої статті 10 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №   2011-XII) суд першої інстанції висловив згоду також з доводами позивачки про неправильне нарахування відповідачем грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки розміру одноразової грошової допомоги при звільненні. 
4.2. Неправильне нарахування грошового забезпечення позначилося й на розмірі пенсії позивачки, у зв`язку з чим суд першої інстанції, керуючись приписами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008   року (далі - Постанова № 45), пункту 7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007   року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), зазначив, що є підстави задовольнити також позовні вимоги щодо протиправної бездіяльності відповідача при складанні грошового атестату і довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премії та зобов`язання виготовити і направити оновлені довідку і грошовий атестат.
4.3. Позовні вимоги в частині ненарахування індексації (із застосуванням січня 2008   року як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року) суд першої інстанції теж задовольнив, зауваживши, що зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась 1 січня 2008   року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №   1294 від 7 листопада 2007 року. Потім розмір посадового окладу військовослужбовців був змінений 1   березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №   704 від 30   серпня 2017 року. Суд першої інстанції, проаналізувавши постанову Кабінету Міністрів України № 1294 в період її дії з 1 січня 2008 року по 1 березня 2018   року, встановив незмінність розмірів посадових окладів [за цей період] військовослужбовців.
У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013) змінений порядок індексації зарплати та інших доходів населення, зокрема визначення базового місяця тепер пов`язано з підвищенням тільки тарифної ставки (окладу). Тому, як зазначив суд першої інстанції, якщо останнє підвищення окладу (військовослужбовців) за посадою відбулося у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період до 1 березня 2018 року має застосовуватися індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року. 
Суд першої інстанції встановив, що для нарахування та індексації грошового забезпечення позивачки за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно (період, протягом якого розмір її посадового окладу не змінювався) повинен застосовуватися січень 2008 року як місяць, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для розрахунку індексації грошового забезпечення. Виходячи з наведених мотивів цей суд визнав обґрунтованими і задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині. 
4.5. Водночас, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо нарахування і виплати індексації грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, мотивуючи це тим, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру; грошова допомога на оздоровлення має разовий характер, тож не індексується.
5. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 27 вересня 2022 року скасував рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022   року і ухвалив нове рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги: 
1. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо незастосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015   року по 28 лютого 2018 року;
2. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28   лютого 2018 року в повному обсязі, з урахуванням виплачених сум;
3. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовив.
5.1. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру посадового окладу й зазначив, що цей висновок є наслідком неправильного застосування пункту 4 Постанови № 704 у зіставленні з положеннями примітки додатків №№ 1, 14 до цієї Постанови.
З погляду цього суду, саме це і є визначальним для правильного вирішення спору, в основі якого - визначення розрахункової величини для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням. 
Суд апеляційної інстанції зауважив, що після внесення змін до пункту 4 Постанови №   704 згідно з Постановою № 103 зміст приміток додатків №№ 1, 14 Постанови №   704 не було приведено у відповідність приписами пункту 4 цієї Постанови; ці огріхи виправлені тільки постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року №   1038, яка застосовується з 1 жовтня 2020 року.
Проте, на думку апеляційного суду, неприведення Кабінетом Міністрів України тексту приміток до додатків №№ 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність з текстом пункту 4 цієї Постанови не може бути підставою для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням як розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».
Передовсім, за текстом постанови апеляційного суду, примітка до нормативно-правового акта носить інформаційний характер і не може містити норм права (це, як написано в постанові апеляційного суду, випливає з пункту 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6   вересня 2005 року №   870, і пункту 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005   року № 34/5).
Крім того, суд апеляційної інстанції наголосив на необхідності застосування до спірних відносин положень пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 6 грудня 2016 року №   1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №   1774-VІІІ), за якими після набрання чинності цим Законом [№   1774-VІІІ] положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати не застосовуються. 
За текстом постанови апеляційного суду, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №   1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704 у редакції, чинній до внесення змін згідно з Постановою №   103, а також до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, то немає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1   січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
За текстом постанови апеляційного суду, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі №   200/3757/20-а, від 11   лютого 2021 року у справі №   200/3774/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі №   240/11952/19, від 14 квітня 2021 року у справі №   240/12309/20.
З уваги на наведені мотиви суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо перерахунку і виплати грошового забезпечення позивачки за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року, а також одноразової грошової допомоги при звільненні і одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021 роки, які розраховуються на основі грошового забезпечення, щодо розміру якого виник спір. 
Щодо індексації грошового забезпечення, то в цій частині суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції. 
Касаційне оскарження
6. У касаційній скарзі представника ОСОБА_1 - адвокат Гаспарянц Д. М. просить:
6.1 скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року в частині, якою відмовлено у задоволенні таких позовних вимог:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30 січня 2020   року по 3 вересня 2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум;
3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;
5) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;
6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки;
6.2 залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11   липня 2022 року в частині, яким зазначені вище позовні вимоги були задоволені [пункти 2-7 резолютивної частини рішення суду першої інстанції];
6.3. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27   вересня 2022 року, якою позовні вимоги задоволені, просить залишити без змін. 
Касаційну скаргу її автор подав з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої, підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). У цьому зв`язку представник позивачки пояснив, що суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови не врахував висновків щодо застосування положень пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ, а також щодо грошового забезпечення військовослужбовців, передбачені Постановою № 704, викладених у постанові Верховного Суду від 12   вересня 2022 у справі № 500/1813/21 у подібних правовідносинах. 
В аспекті порушеного питання у касаційній скарзі зазначено, зокрема, про те, що звернення до суду з цим позовом спричинене тим, що під час військової служби ОСОБА_1 неправильно нараховували (1) грошове забезпечення, а відповідно і (2) грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки та (3) одноразову грошова допомогу при звільненні з військової служби. 
Представник позивача наголосив на тому, що позовні вимоги в цій справі основані не суто на змісті приміток до додатків №№ 1, 14 до Постанови № 704 (хоча на це теж звертається увага), а на редакції пункту 4 Постанови № 704, в якій вона діяла після того, як Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнав протиправним і скасував пункт 6 Постанови № 103, яким, нагадав представник позивачки, були внесені зміни до пункту 4 Постанови №   704. З набранням чинності тим судовим рішенням пункт 4 Постанови № 704 діє в редакції, яка була чинна до внесення змін згідно з Постановою № 103, тож передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,   12, 13, 14. Порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови № 103 та змін до пункту 4 Постанови №   704, не змінився.
Скаржник зауважив також, що написана позиція відповідає тій, яку висловив Верховний Суд у рішенні від 17 грудня 2019   року, ухваленому за наслідками розгляду справи № 160/8324/19 як зразкової. 
Представник позивачки переконує, що висновки суду першої інстанції щодо розрахункової величини, яка мала застосовуватися при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 - тобто « прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року » - правильні й це дає підстави для перерахунку як грошово забезпечення (за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року), так і виплат, які були нараховані на основі цього грошового забезпечення (щодо яких теж заявлено цей позов).  
Покликання суду апеляційної інстанції на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справах № 200/3757/20-а, № 200/3774/20-а, №   240/11952/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 240/12309/20, на думку представника позивача, помилкові, тому що правовідносини, за яких виник спір в тих справах, як і предмет позову й суть спору, не є подібними до тих, які є в цій справі. 
Зокрема, як зауважив скаржник, спір в тих справах не стосувався застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Натомість у цій справі якраз і акцентується на тому, що нарахування та виплата грошового забезпечення має здійснюватися з урахуванням розмірів посадового окладу, що визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що цілком узгоджується з приписами пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №   1774-VIII. Додав також, що тут мовиться не про безпосереднє застосування 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, як помилково вважає відповідач та з чим погодився суд апеляційної інстанції, а лише про те, що така розрахункова величина як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, не може бути менша, ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року. 
Ухвалою від 25 листопада 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі. 
7. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги і залишити без змін постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27   вересня 2022 року. 
Позиція відповідача по суті спору подібна до тієї, яку висловив суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог. 
З-поміж іншого відповідач наголосив на тому, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. 
За текстом відзиву, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3757/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3774/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3775/20-а, від 11   лютого 2021 року у справі № 240/11952/19, від 31 березня 2021 року у справі №   520/2781/2020, від 14 квітня 2021 року у справі № 240/12309/20, від 27 травня 2021 року у справі № 520/5794/2020, від 10 вересня 2021 року у справі №   480/5496/20, від 4 листопада 2021 року у справі № 460/7603/20. 
З погляду відповідача, посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 12   вересня 2022 року у справі № 500/1813/21 теж є недоречне, тому що її ухвалено в контексті правовідносин, які не є подібними до тих, що розглядаються в цій справі. Зауважив, що висновки суду касаційної інстанції в названій справі стосувалися виключно перерахунку з 1 лютого 2020 року основного розміру пенсії.  
Релевантні джерела права і висновки Верховного Суду
8. За частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
9. Кабінет Міністрів України Постановою № 704 затвердив, серед іншого, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (згідно з додатком 1). 
Згідно з пунктом 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У додатку 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. У додатку 14 до Постанови № 704 визначена схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. 
10. У пункті 4 Постанови № 704 - у первинній його редакції, яка діяла до набрання чинності Постанови № 103 - було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Примітка додатку 1 до Постанови № 704 у цьому зв`язку повторювала нормативні положення пункту 4, а саме: « 1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень. .
Аналогічні за змістом положення містять примітки до додатків 12-14 Постанови №   704. 
11. Проте вже 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №   103 (чинна з 24 лютого 2018 року), пунктом 6 якої вніс зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». 
12. Отож на момент набрання чинності Постановою № 704 (1 березня 2018 року) пункт 4 вже був викладений в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови № 103, відповідно передбачав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Водночас текст примітки, зокрема, додатків 1, 14 до Постанови № 704 - у зв`язку з прийняттям Постанови № 103 - не змінився, відповідно виникла неузгодженість тексту примітки з положеннями пункту 4 Постанови № 704 в редакції, викладеній згідно з пунктом 6 Постанови № 103. 
Кабінет Міністрів України постановою від 28 жовтня 2020 року № 1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 р. № 1644 і від 30   серпня 2017 р. № 704» виправив цю неузгодженість, виклавши, зокрема,  примітку до додатку 1 до Постанови № 704 в новій редакції: « 1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень. ». В аналогічній редакції викладена також і примітка додатку 14 до Постанови № 704.  
А проте, ще до ухваленні зазначеної постанови [від 28 жовтня 2020 року № 1038] Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29 січня 2020 року у справі №   826/6453/18 визнав протиправним і скасував пункт 6 Постанови № 103.  
Відтак з дати ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 відновилася первинна редакція пункту 4 Постанови №   704, тобто та, яка була до внесення змін згідно з пунктом 6 Постанови № 103. Текст примітки до додатку 1 до Постанови № 704 в цьому контексті суттєвого значення вже не має, адже акцентується головним чином на тексті пункту 4 Постанови №   704, а надто на розмірі розрахункової величини - прожитковому мінімумі для працездатних осіб.   
13. Треба нагадати, що в цій справі позивачка оспорює правомірність нарахування і виплати їй грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 3   вересня 2021   року (дата виключення її з особового складу військової частини). Іншими словами, позивачка, апелюючи до дати ухвалення судового рішення [від 29   січня 2020   року] у справі № 826/6453/18, доводить, що з 30 січня 2020 року її посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу має визначатися - за правилами пункту 4 Постанови № 704 - шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у випадку з позивачкою - на 1 січня 2020 і 2021 року відповідно), а не «на 1 січня 2018 року» (протягом спірного періоду, як було чи могло б бути згідно з пунктом 6 Постанови №   103, якби не судове рішення у справі № 826/6453/18) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.  
14. Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2022 року у справі №   500/1813/21, яку представник позивачки зазначив як приклад для порівняння, опосередковано висловив позицію щодо застосування приписів пункту 4 Постанови № 704, але в контексті спору щодо перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням розмірів складових грошового забезпечення військовослужбовців. Водночас збільшення розмірів посадових окладів пов`язувалося із зростанням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно із Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік».  
Відповідач твердить, що зазначена постанова ухвалена за інакших, неподібних щодо цього спору правовідносин, тому не може слугувати взірцем для порівняння. Колегія суддів не може погодитися з цим твердження, позаяк в контексті цієї справи важливим є не стільки те, з приводу чого виник спір (призначення/перерахунок пенсії чи грошового забезпечення), скільки трактування приписів пункту 4 Постанови №   704 (тобто який розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб має застосовуватися у 2020-2021 роках для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу). Чи то для цілей призначення/перерахунку пенсії, чи для перерахунку грошового забезпечення (з урахуванням якого потім визначається й розмір пенсії чи проводиться її перерахунок) базове розуміння і застосування вказаного припису [пункт 4 Постанови №   704] має бути однаковим у різних правових ситуаціях, за яких зміна фактичних обставин не матиме вагомого значення для однакової інтерпретації однієї і тієї самої норми права. 
З цих мотивів позиція Верховного Суду у справі, яку представник позивача зазначив у касаційній скарзі, може бути орієнтиром для застосування зазначених вище положень Постанови № 704 в контексті вирішення спору про перерахунок грошового забезпечення за окреслений вище період, адже як і в тій справі, вирішення цього спору теж пов`язане з (правильним) застосуванням розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу.   
15. Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2022 року у справі №   500/1813/21 зазначив про те, що застосування згаданих нормативних актів вже було предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 2 серпня 2022   року у справі №   440/6017/21, у якій написано, з-поміж іншого, таке: « на думку колегії суддів зазначення у пункті 4 Постанови №   704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.
Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
При цьому колегія суддів зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294-IX) та Закон № 1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020 та 2021 роки, відповідно, не містять.
Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Так, частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». .
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Колегія суддів зазначає, що у справі, яка розглядається прохання позивача видати йому довідку для перерахунку його пенсії з 01.01.2021 відповідно до постанови №   704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови № 704, було обумовлено підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно із Законом № 1082-IX, для проведення перерахунку основного розміру пенсії. . Таким чином, Верховний Суд наголошує на тому, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом № 1082-IX виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням. . 
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:
(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; .
(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням».
16. Зауважимо, що такий самий підхід Верховний Суд застосував також у справах №   120/8603/21-а (постанова від 31 серпня 2022 року), №   120/648/22-а (постанова від 16 листопада 2022 року), №   640/17686/21 (постанова від 4 січня 2023 року), №   440/1185/21 (постанова від 10 січня 2023 року). 
Понад те, правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду від 2 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21 (на яку є покликання у постанові від 12 вересня 2022   року у справі № 500/1813/21) відображена також у постанові Верховного Суду від 19   жовтня 2022 року у справі № 400/6214/21, спір у якій - подібно до цієї справи - стосувався перерахунку і виплати грошового забезпечення військовослужбовця за період з 29 січня 2020 року по 6 листопада 2020 року відповідно до пункту 4 Постанови № 704 у зв`язку з ухваленням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18.   
У справах, про які мовиться вище, правовий висновок Верховного Суду про те, що з 1   січня 2020 року розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, побудований головним чином - як випливає з їх змісту - на принципі подолання правової колізії, за яким перевагу у застосуванні має нормативний акт вищої юридичної сили. 
Проте з уваги на вимоги позивачки, надто період, за який вона просила перерахувати і виплатити (доплатити) їй грошове забезпечення, відтак і одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020-2021 роки (виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704), а також зважаючи на вимоги і доводи касаційної скарги, які, в значенні статті 341 КАС України, визначають межі касаційного перегляду, колегія суддів вважає, що правовий висновок Верховного Суду, викладений, у постанові від 2   серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, та повторений у постановах, зокрема, від 12 вересня 2022 року у справі № 500/1813/21, від 19 жовтня 2022 року у справі №   400/6214/21, має бути врахований при застосуванні положень пункту 4 Постанови №   704 при вирішенні також і цієї справи. 
17. Спираючись на цей висновок можна погодитися з судом першої інстанції у тому, що посадовий оклад ОСОБА_1 , її оклад за військовим (спеціальним) званням як військовослужбовця, з 30 січня 2020   року (як заявлено у позовній заяві) аж до її звільнення з військової служби у вересні 2021 року (згідно з наказом від 3 вересня 2021 року № 291-ОС) мав би визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (а не «на 1 січня 2018   року»). З тих самих мотивів обґрунтовані висновки цього суду також і про неправильне нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні (розмір яких залежав від розміру грошового забезпечення).  
18. Відповідно до частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
19. Переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виснувала, що в обсязі встановлених фактичних обставин справи і нормативного регулювання спірних відносин законним і обґрунтованим є рішення суду першої інстанції, яке - в окресленій касатором частині - суд апеляційної інстанції скасував помилково. 
З уваги на вимоги касаційної скарги, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704; нарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно з додатками до Постанови № 704; нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020-2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно з додатками до Постанови № 704, - підлягає скасуванню, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року - залишенню в силі. У решті підстав для втручання в постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27   вересня 2022 року колегія суддів не має. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 352, 355, 356, 359, Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гаспарянца Дмитра Михайловича задовольнити. 
2. Скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року в частині, якою відмовлено у задоволенні таких позовних вимог:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 3 вересня 2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;
3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;
5) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки.
В цій частині - залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року. 
3. У решті постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022   року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич
                                                                                                    Н. В. Шевцова