ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року 
м. Київ

справа № 440/1504/19
касаційне провадження № К/9901/20170/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області 
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (головуючий суддя - Сич С.С.)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Калитка О.М.; судді - Старосуд М.І., Мельнікова Л.В.)
у справі № 440/1504/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції»
до Головного управління ДПС у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» (далі - ТОВ «Фабрика миловарні традиції»; позивач; платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області; відповідач; контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 лютого 2019 року № 0002131401.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 17 вересня 2019 року адміністративний позов задовольнив.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 січня 2020 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

ГУ ДПС у Полтавській області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня               2019 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому наголошує на тому, що контракт від 09 січня 2017 року № ТW-FST/DАР-02, укладений між позивачем та нерезидентом «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED», містить дві адреси компанії контрагента, однією з яких є Федеративна територія Лабуан Малайзії, що входить до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим              підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України).

Верховний Суд ухвалою від 07 жовтня 2020 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Полтавській області.

17 листопада 2020 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами з`ясовано, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку                          ТОВ «Фабрика миловарні традиції» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 05 лютого 2015 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 05 лютого 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05 лютого 2015 року по 30 вересня 2018 року, за результатами якої складено акт від            24 січня 2019 року № 85/16-31-14-01-10/39620018.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України з підстави нездійсненння коригування фінансового результату до оподаткування в сторону збільшення на 3336452,00 грн                   (11121507,40 грн х 30 %) за звітний період 2017 року.

Обґрунтовуючи свою позицію, контролюючий орган зазначав, що вартість товару, придбаного платником у 2017 році в нерезидента «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED» (Лабуан, Малайзія) становить 11121507,40 грн.

В свою чергу, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 977-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» Федеративна територія Лабуан Малайзії відноситься до держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 пункту 39.2 статті 39 ПК України.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем 20 лютого 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 0002131401, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 600561,00 грн за основним платежем та 150140,25 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом названого акта індивідуальної дії, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 136.1 статті 136 ПК України передбачено, що базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Згідно з підпунктом 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, зазначених у пункті 140.2 та підпункті 140.5.6 цього пункту, та операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу.

Вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки», відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

При цьому, якщо ціна придбання товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг перевищує їх ціну, визначену відповідно до принципу «витягнутої руки», встановленого статтею 39 цього Кодексу, коригування фінансового результату до оподаткування здійснюється на розмір різниці між вартістю придбання та вартістю, визначеною виходячи з рівня ціни, визначеної за принципом «витягнутої руки».

За правилами підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами-нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з ним за відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а»-«в» цього підпункту, визнаються неконтрольованими.

Відповідно до підпункту 39.2.1.17 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Судами встановлено, що 09 січня 2017 року між позивачем (покупець) та нерезидентом «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED» (продавець) укладено контракт № ТW-FST/DАР-02, відповідно до умов якого продавець зобов`язується здійснити поставку, а покупець - прийняти та оплатити в установленому в даному контракті порядку пальмову продукцію: РДО «пальмовий олеин»; РДО «пальмове масло»; РДО «пальмовий стеарин»; РДО «пальмоядрове масло»; РДО «кокосове масло».

Перевіркою встановлено, що у зв`язку з імпортом (отриманням) товару від нерезидента та перетином митного кордону України складено митні декларації. ТОВ «Фабрика миловарні традиції» відповідно до умов, передбачених у контракті, здійснило перерахування грошових коштів у сумі 10588899,86 грн (404290,70 дол. США) на умовах 100 % попередньої оплати.

З урахуванням пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року № 193, вартість придбаного товару (пальмової олії та стераину) складає 11121507,40 грн (424728,20 дол. США).

Річний дохід ТОВ «Фабрика миловарні традиції» від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2017 рік, становив 87134568,00 грн, що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, а отже, не перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Відтак, господарська операція з придбання позивачем товару у нерезидента «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED» на підставі контракту від 09 січня 2017 року № ТW-FST/DАР-02 у 2017 році не є контрольованою в розумінні статті 39 ПК України.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що контракт від 09 січня 2017 року № ТW-FST/DАР-02 містить відомості про те, що він укладений з нерезидентом «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED» (Об`єднані Арабські Емірати), а також містить дві адреси компанії, перша з яких в Об`єднаних Арабських Еміратах, а друга - у Федеративній території Лабуан Малайзії.

Водночас згідно з копією реєстраційного свідоцтва № ІС201550249 нерезидент «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED» зареєстрований 17 лютого 2015 року в Органах Управління Вільної Економічної Зони в Рас-ель-Хайма, Об`єднані Арабські Емірати, у вигляді Міжнародної компанії.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 977-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» затверджено перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1              пункту 39.2 статті 39 ПК України, згідно з додатком.

Об`єднані Арабські Емірати відсутні у переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, що є додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 977-р.

Таким чином, у даному випадку здійснено операції з придбання товарів у нерезидента «TRANSWORLD OIL AND FATS LIMITED», зареєстрованого в Об`єднаних Арабських Еміратах, які не зазначені в переліку держав (територій), що відповідають критеріям, установленим                     підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, а отже, відсутня необхідна умова для застосування підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України, та, відповідно, для збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму 30 відсотків вартості придбаних товарів.

Оскільки товар придбано у нерезидента, незареєстрованого в державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, відповідно, в позивача відсутній також і обов`язок підтверджувати витрати за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» згідно з процедурою, встановленою статтею 39 ПК України, без подання звіту.

За таких обставин висновок судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваного акта індивідуальної дії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права. 

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги контролюючого органу без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін. 

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                     І. Я. Олендер

                                                                                             Р. Ф. Ханова