Номер провадження: 22-ц/813/2978/23 
Справа № 947/37214/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 947/37214/20
Номер провадження № 22-ц/813/2978/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
    -головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів – Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання – Власенко С.І.,

учасники справи:
- позивач – ОСОБА_1 ,
- відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс»,
- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - 1) Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», 2) Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортов Ігор Олександрович,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортов Ігор Олександрович, про визнання майнових прав, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою адвоката Бойко Наталії Іванівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду міста Одеси, ухвалене у складі судді Салтан Л.В. 16 грудня 2021 року, повний текст рішення складено 24 грудня 2021 року,

встановив:

2.Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог 

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) визнати за ним майнове право на об`єкт нерухомого майна – квартиру, що розташована за адресою- АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,07 кв. м., у об`єкті незавершеного будівництва - 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельнею (перша та друга черги будівництва), ОНМ № 1813415251101; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46567425 від 19.04.2019 р., прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Махортовим І.О.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» (далі - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС») був орендатором земельної ділянки, на якій проводиться будівництво. Строк дії оренди - до 31 грудня 2015 року.
17.10.2014 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі – ОК «Набережний Квартал-Жаботинського») був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є - спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці, загальною площею – 4 775 кв. м., розташованій за адресою - АДРЕСА_2 .
На підставі вищевказаного договору про співпрацю, ОК «Набережний квартал - Жаботинського», з метою фінансування будівництва житлового будинку, було укладено ряд Договорів із пайовиками, зокрема і з позивачем.
04 червня 2015 року між позивачем та третьою особою - ОК «Набережний квартал– Жаботинського» було укладено договір № 15.01.1.057 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал–Жаботинського».
За цим договором ОК «Набережний квартал–Жаботинського» зобов`язується організувати будівництво житлового будинку за рахунок внесків позивача та внесків інших асоційованих членів, здати його в експлуатацію, передати позивачу приміщення в об`єкті будівництва, а саме - квартиру АДРЕСА_3 на 9-му поверсі, загальної площею - 59,07 кв. м., та всі необхідні для реєстрації права власності документи. Позивач у свою чергу зобов`язався сплатити внески в розмірах та порядку, передбачених в договорі. Підписання договору було спрямовано позивачем на набуття ним речових прав на нерухоме майно. 
Позивач вважає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за договором, оскільки сплатив на користь ОК «Набережний квартал–Жаботинського» грошові кошти у сумі - 739 642,64 грн. і тому виник юридичний факт, необхідний і достатній для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. 
Рішенням господарського суду Одеської області від 01.08.2017року у справі №916/3315/16 розірвано укладений між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р.. На теперішній час ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не визнає майнові права позивача.
07.12.2020 року позивачу стало відомо про те, що право власності на Об`єкт нерухомості, що був побудований за рахунок і його паю, було зареєстровано за ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46567425, від 19.04.2019 року, прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортовим Ігорем Олександровичем (Т. 1, а. с. 2 – 10).

Позиція відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в суді першої інстанції

У січні 2021 року від представника відповідача ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Представник відповідача зазначає, що 17.10.2014 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» було укладено Договір про співпрацю № 14/10-17, предметом якого визначено діяльність, спрямовану на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом на вищезазначеній земельній ділянці (далі - «Договір співпраці № 14 10-17»).
Умовами Договору співпраці № 14/10-17 визначено, що після завершення будівництва Об`єкту сторони повинні розподілити житлові та нежитлові приміщення між собою та набути на них право власності в порядку, визначеному угодою сторін та законодавством України в частині, що не врегульована укладеним договором.
Згідно з п. 1.4 Договору співпраці № 14/10-17 сторони встановили термін завершення будівництва - не пізніше 01.05.2016 р..
Згідно з п.п. «а» п. 2.1.1 Договору співпраці № 14/10-17, кооперативу було надано право на використання будівельного майданчику. 17.10.2014 р. ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»передало кооперативу будівельний майданчик за актом приймання-передачі
У зв`язку з істотними порушеннями, допущеними ОК «Набережний Квартал - Жаботинського», договір співпраці № 14/10-17 від 17.10.2014 р. було розірвано у судовому порядку. ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» не виконав умови договору співпраці належним чином. Будівництво 2-х секційного багатоквартирного житлового будинку не завершив навіть на 40%, в експлуатацію жодну його чергу не ввів, що унеможливлює існування підстав вважати позивача пайовиком такого кооперативу (а не контрагента відповідача), таким, що набув права на приміщення за договором про сплату внесків до відповідного кооперативу.
ОК «Набережний Квартал – Жаботинського» не набув майнові права на належні йому приміщення. Пунктом 2.3. Договору співпраці №14/10-17 Сторони домовились, що поділ об`єкту здійснюється в два етапи.
Перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі приміщення Об`єкта, що здійснюється сторонами одночасно із підписанням ними Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до Договору після виконання сторонами п. 2.4. цього Договору (п.2.3.1. Договору).
Другий етап передбачає, що протягом 10 робочих днів з моменту вводу Об`єкту в експлуатацію проводиться уточнення змісту Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного Договору, шляхом приведення його у відповідність із положеннями п. 2.2. Договору (за згодою сторін – із відповідною грошовою та/або майновою компенсацією).
Отже, перший етап регулює поділ майнових прав сторін на етапі будівництва, а другий етап врегульовує майнові компенсації долі сторін після введення Об`єкту в експлуатацію.
Порядок реалізації даних етапів поділу також передбачений Договором співпраці №14/10-17.
Зокрема, порядок поділу майнових прав на всі приміщення Об`єкта передбачений п. 2.4. Договору співпраці №14/10-17, згідно із яким поділ майнових прав здійснюються шляхом жеребкування, а результат жеребкування сторони закріплюють шляхом підписання Додатку до даного Договору - «Акту розподілу площ (приміщень) в Об`єкті».
Відтак, 30.07.2015 року, з моменту підписання Додаткової угоди №2 та Додатку № 4 - «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до Договору співпраці №14/10-17, Сторони розподілили між собою майнові права на Об`єкт будівництва.
Відповідно до п. 2.5. Договору кожна із сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншою стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на приміщення Об`єкта, що закріплені за нею, згідно порядку встановленого даним Договором, тобто закріплених за нею «Актом розподілу площ (приміщень) в Об`єкті».
Таким чином, лише після підписання Акту приймання-передачі сторонами часток у введеному в експлуатації Об`єкті ОК «Набережний квартал – Жаботинського» міг би набути майнові права на приміщення, тим самим ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не визнає передачу майнових прав позивачу.
ОК «Набережний Квартал - Жаботинського»: 1) не набув майнові права на належні йому приміщення, а у зв`язку із істотними порушеннями договору співпраці №14/10-17 від 17 жовтня 2014 року останній було розірвано у судовому порядку; 2) не набув статусу замовника будівництва. Єдиним замовником і забудовником є - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС». 
07 листопада 2017 року між товариством та постраждалими пайовиками (асоційованими членами обслуговуючого кооперативу) укладено угоду про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва двосекційного 27-поверхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою - АДРЕСА_4 , за умовами якого за ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» визнані майнові права на об`єкт будівництва, в тому числі право товариства укладати прямі договори купівлі-продажу майнових прав. Фінансування робіт здійснюється шляхом внесення додаткових коштів товариством і пайовиками. 
Однак, ОСОБА_1 до товариства не звертався з приводу укладання прямого договору купівлі-продажу. 
Також зазначається, що ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» на теперішній час перебуває в процедурі банкрутства, а відтак, позивач має право заявити вимоги до нього про виплату здійснених ним внесків. 
Крім того вказується, що договори про сплату внесків не відносяться до договорів інвестування або спільної діяльності, тому не породжують виникнення у позивача майнових прав на об`єкти нерухомості. Пайовики ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» автоматично не отримують майнові права, які залишилися у ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС». Тому, без укладання з останнім прямого договору не можуть набути таких прав на підставі судового рішення (Т. 2, а. с. 1 – 23).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 16 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 ..
Рішення суду мотивовано тим, що укладений між ОК «Набережний квартал - Жаботинського» та  ОСОБА_1  договір не передбачає перехід майнових прав до позивача.Наданими позивачем до справи матеріалами не підтверджується набуття майнових прав на зазначену ним квартиру з передбачених законом підстав.
ОК «Набережний квартал - Жаботинського» у передбачений законом спосіб не набув жодних майнових прав на приміщення у житловому будинку, його спорудження не завершив, в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт не ввів, що зумовлює відсутність у кооперативу набутих прав на майно.
Виходячи з цього, у ОК «Набережний квартал - Жаботинського» не було та не існує правових підстав передавати майнові права на приміщення у житловому будинку на користь позивача та інших третіх осіб.
Вказане також свідчить про те, що позивач у передбачений законом спосіб не набув майнових прав на квартиру, які належать ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог (Т. 4, а. с. 146 – 150).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Бойко Наталія Іванівна, діюча від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 р. скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт посилається на те, що: 1) помилковими є висновки суду першої інстанції, що позивач не отримав майнових прав за Договором. Судом не було враховано, що позивачем було сплачено вартість об`єкта будівництва, визначеного у Договорі; 2) висновки суду першої інстанції про те, що ОК «Набережний квартал - Жаботинського» у зв`язку із розірванням договору співпраці не набув майнові права для відчуження їх пайовикам суперечать положенням статті 653 ЦК України, а також висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18, та фактичним обставинам справи. Забудовник ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» зобов`язаний забезпечити права інвесторів незалежно від того, чи є він стороною договору з пайової участі в будівництві, оскільки підписуючи Договір співпраці №14/10-17 він превентивно підтвердив належність умов договорів, укладених ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» щодо об`єкта нерухомості (Т. 4, а. с. 153 – 158, 175 – 186).
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

Відповідач, третя особа не скористалися правом надання відзиву, пояснень на апеляційну скаргу. Відзив, пояснення на апеляційну скаргу не надійшли.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.05.2022 року апеляційну скаргу адвоката Бойко Наталії Іванівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року залишено без руху (Т. 4, а. с. 165 – 165 зворотна сторона).
На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.08.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Бойко Наталії Іванівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року (Т. 4, а. с. 197 – 197 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.08.2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Справу призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 4, а. с. 198).
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Інших клопотань від учасників справи не надійшло. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення сторонами своєї правової позиції у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Бойко Наталії Іванівни, діючої від імені ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені та неоспорені обставини по справі. Визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини 

10 липня 2008 року Одеською міською радою було прийнято рішення №3151-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»в оренду земельної ділянки, площею - 0,4775 га., за адресою - АДРЕСА_2 для проектування та будівництва 2-х секційного 20-ти поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом.
Земельна ділянка надана у короткострокову оренду, терміном - до IV кварталу 2009 року.
10 грудня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»був укладений Договір оренди, який зареєстрований 23 березня 2009 року в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №040950500020.
13 серпня 2013 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Одеською міською радою було укладено додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі. Відповідно до вказаного додаткового договору строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до - 31 грудня 2015 року.
Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради Замовнику будівництва - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-06/119 від 10 жовтня 2013 року з намірами забудови: - будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва - АДРЕСА_2 .
02 грудня 2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала Дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 115143360956 Замовнику - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та Генеральному підряднику - ТОВ «Будівельна компанія «С.К.С» на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва - м. Одеса, вул. Жаботинського (у районі 6 станції Великого Фонтану), вид будівництва - нове будівництво.
17 жовтня 2014 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»(Сторона-1) та обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал - Жаботинського» (Сторона-2) був укладений Договір співпраці №14/10-17, предметом якого є - спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці, загальною площею – 4 775 кв. м., розташованій за адресою - АДРЕСА_2 .
Вказаним договором передбачено порядок розподілу між сторонами приміщень (п. 2). Фінансування будівництва здійснюється кооперативом (п. 3). У випадку припинення договору кооператив зобов`язаний повернути товариству усю документацію та об`єкт незалежно від етапу будівництва. Компенсація за повернутий об`єкт здійснюється на підставі додаткової угоди (п. 5)
Згідно Додатку № 4 до вказаного договору про співпрацю між сторонами проведено розподіл площ приміщень у житловому будинку. Квартира АДРЕСА_3 віднесена до ОК «Набережний квартал – Жаботинського».
З метою виконання вищезазначеного Договору про співпрацю, 17.10.2014 року ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»видало на ім`я ОК «Набережний квартал – Жаботинського» довіреність, згідно якої голова ОК «Набережний квартал – Жаботинського» має право вести від імені Товариства справи в усіх органах державної влади незалежно від їх підпорядкування та форми власності з питань здійснення забудови земельної ділянки за адресою – АДРЕСА_2 , площею – 4 775 кв. м., з питань будівництва та введення в експлуатацію 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщенням та підземних паркінгом. Для виконання вказаних повноважень голові ОК «Набережний квартал – Жаботинського» надані відповідні повноваження щодо звернення та співпраці з відповідними контролюючими територіальними органами архітектури, земельних ресурсів, отримання відповідних дозволів, підписання від імені товариства договорів на здійснення авторського та технічного нагляду, затвердження проекту будівництва, підписання від імені товариства заяв по прийняття побудованого об`єкту в експлуатацію та видачу сертифіката, заяв про присвоєння адреси побудованому об`єкту.
04 червня 2015року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний Квартал – Жаботинського» було укладено договір № 15.01.1.057 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал – Жаботинського».
Згідно з п. 1.1 за цього договору, ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (у районі 6-ої станції Великого Фонтану ) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором, та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього. Учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.
В пункті 1.2 зазначено, що даний Договір вважається заявою Учасника про вступ до асоційованих членів ОК. Після зарахування вступного та цільового внеску на рахунок ОК, даний договір вважається рішенням голови ОК про прийняття Учасника до асоційованих членів ОК.
Відповідно до п. 1.3 сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.
У відповідності до п. 2.1 даного договору, вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає - 12 777,00 гривень за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором. 
ОСОБА_1 сплатив на користь ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» - 754 737,39 грн., про що свідчить квитанція №72591 від 08.04.2015 року.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 р. розірвано Договір співпраці № 14/10-17 від 17.10.2014 p., укладений між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та ОК «Набережний квартал - Жаботинського». Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 р. рішення господарського суду Одеської області від 01.08.2017 р. у викладеній вище частині було залишено без змін (Т. 2, а. с. 176 - 198).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 червня 2018 року залишено без задоволення касаційні скарги Обслуговуючого кооперативу "Набережний квартал - Жаботинського" та Громадської організації "Вкладники обслуговуючого кооперативу "Набережний квартал - Жаботинського". Постанову Одеського апеляційного господарського від 02.11.2017 та рішення Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 у справі № 916/3315/16 залишено без змін.
07.11.2017 р. між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та постраждалими пайовиками (асоційованими членами ОК «НК-Жаботинського» ), у присутності представників, в приміщенні Одеської міської ради, а також за її безпосереднім сприянням, було укладено Угоду про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва двосекційного двадцяти семи поверхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою - АДРЕСА_4 .
Відповідно до п`ятого абзацу п. 2.1.1. Угоди, всі вказані суб`єкти визнали та встановили, що сторони та їх члени визнають майнові права ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»на об`єкт будівництва, у тому числі право Товариства укладати прямі договори про купівлю-продаж майнових прав, тобто договори, які в обов`язковому порядку укладаються між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», як замовником будівництва та власником об`єкту, та пайовиками і передбачають отримання (визнання за) пайовиками майнових прав.
Виходячи із змісту Угоди, Сторони встановили, що фінансування робіт із легалізації, відновлення та завершення будівництва будинку здійснюються шляхом внесення додаткових коштів, як Товариством, так і пайовиками, тобто всіма особами, які мають намір набути права на об`єкти нерухомості у будинку.
Згідно п.2.1.1 даної Угоди визнання ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»прав Пайовиків здійснюється за умови особистої присутності Пайовика в момент підписання із Товариством Прямого договору купівлі-продажу майнових прав.
17.05.2018 р. між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та Одеською міською радою було укладено додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі. Відповідно до вказаного додаткового договору строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до - 17.05.2023 р..
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 07.12.2020 року ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»є право користувачем квартирою АДРЕСА_5 , до моменту введення в експлуатацію або продажу майнових прав іншій особі з повною виплатою.
Постановою господарського суду Київської області від 12.03.2020 у справі № 911/1175/18 відкрито відносно ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута - ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» призначено арбітражного керуючого - Бершадського Сергія Миколайовича.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26 листопада 2020 р прийнято позовну заяву ОК «Набережний Квартал - Жаботинського»,  в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бершадського Сергія Миколайовича № 15-10/20 від 15.10.2020 (вх. № 3046/20 від 16.10.2020) про стягнення з ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» -227 096 824,85 грн. до розгляду та відкрито провадження щодо розгляду даної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1175/18 про банкрутство ОК «Набережний Квартал - Жаботинського».
По справі виникли правовідносини щодо визнання за позивачем майнових прав на об`єкт нерухомості, який побудований за його кошти.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції та застосовані норми права

ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»є орендарем земельної ділянки, загальною площею – 4 775 кв. м., розташованої за адресою - АДРЕСА_4 .
Вказана земельна ділянка знаходиться в користуванні вказаного товариства на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.12.2008 p., укладеного з Одеською міською радою та зареєстрованого в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за № 040950500020 від 23.03.2009 р.. 
У п. 2.2. зазначеного договору оренди земельної ділянки вказано, що на земельній ділянці розташовані приміщення котельні військового містечка, які належать ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на підставі договору №227/ДБ-41СП на пайову участь у будівництві житла від 12.07.2005 p., затвердженого Департаментом будівництва та відчуження фондів Міністерства оборони 12.07.2005 p., додаткового договору № 1/41СП до договору №227/ДБ-41СП на пайову участь у будівництві житла, затвердженого Департаментом будівництва та відчуження фондів Міністерства оборони 17.10.2005 р. та акту прийому-передачі від 16.05.2007 року.
17.10.2014 р. між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» був укладений Договір про співпрацю № 14/10-17, предметом якого (згідно з а 1.1.) визначено діяльність, спрямовану на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом на зазначеній вище земельній ділянці (далі іменується як «Договір співпраці № 14 10-17»).
Згідно з розділом Договору «терміни», ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» домовилися про те, що «Об`єктом» є - 2-х секційний 22-х поверховий житловий будинок з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, який буде побудований сторонами на земельній ділянці у відповідності з цим Договором.
Умовами Договору співпраці № 14/10-17 визначено, що після завершення будівництва Об`єкту сторони повинні розподілити житлові та нежитлові приміщення між собою та набути на них право власності в порядку, визначеному угодою сторін та законодавством України в частині, що не врегульована укладеним договором.
Згідно з п. 1.4 Договору співпраці № 14/10-17 сторони встановили термін завершення будівництва - не пізніше 01.05.2016 р.
Згідно з п.п. «а» п. 2.1.1 Договору співпраці № 14/10-17, кооперативу було надано право на використання будівельного майданчику. 17.10.2014 р. ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»передав кооперативу будівельний майданчик за актом приймання-передачі.
Крім того, згідно з актом прийому-передачі до Договору співпраці № 14/10-17 ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»передано ОК «Набережний квартал - Жаботинського» всю замовлену та розроблену підприємством проектну документацію для здійснення запланованого будівництва.
За умовами Договору співпраці № 14/10-17 кооператив також взяв на себе зобов`язання фінансувати будівництво у повному обсязі.
У п. 2.6. Договору співпраці № 14/10-17 зазначено про порядок приймання-передачі сторонами часток в Об`єкті. Отже, сторони врегулювали, що між ними має бути проведено процедуру такого приймання- передачі часток в Об`єкті.
У відповідності до п. 2.1.2. Договору Сторона-2 в повному обсязі фінансує будівництво Об`єкта, надає трудові ресурси, а також професійні знання, навички, вміння, необхідні для будівництва Об`єкта.
Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.
При цьому, пайовий фонд - фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися (ст.2 Закону України «Про кооперацію»).
Згідно із ст. 19 Закону України «Про кооперацію» джерелами формування майна кооперативу є, зокрема, вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї.
Як вбачається із Статуту, ОК «Набережний квартал - Жаботинського» було створено для забезпечення житлом (квартирами) членів кооперативу і їхніх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями, за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.
Отже, в момент укладення Договору обидві Сторони передбачали, що фактично будівництво здійснюється за кошти фізичних осіб – членів кооперативу «Набережний квартал - Жаботинського» (паїв).
Договір не містить інших альтернативних джерел формування фінансових надходжень у будівництво, будь-які інші залучені кошти не використовуються.
Згідно із п. 3.2. Договору фінансування будь-яких видатків, пов`язаних як із Проектними роботами, так і із Будівництвом об`єкта в повному обсязі здійснюється Стороною-2.
За умовами п.п. 4.1.5. п. 4.1. Договору Сторона 1 взяла на себе обов`язок в якості користувача Земельної ділянки сприяти Стороні 2 в реєстрації права власності за пайовиками Сторони 2 на приміщення, закріплені за Стороною-2.
Крім того, Сторони домовились, що мають взаємні обов`язки (4.3. Договору): - виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, а також, виконувати інші необхідні дії для виконання умов даного Договору та надавати протилежній Стороні повне сприяння у виконанні своїх зобов`язань по даному Договору і реалізації своїх прав.
За умовами п. 2.3 Договору, Сторони домовились, що поділ Об`єкта здійснюється в два етапи.
При цьому, перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі Приміщення Об`єкта та здійснюється Сторонами одночасно із підписанням ними Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного Договору (п. 2.3.1. Договору).
Відповідно до п. 2.5. Договору кожна із Сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншою Стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на Приміщення Об`єкта, що закріплені за нею.
Вищезазначені умови Договору свідчать про те, що між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» виникли правовідносини із співпраці, метою якої було будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва - АДРЕСА_2 .
Фінансування будівництва було покладено виключно на ОК «Набережний квартал - Жаботинського», який залучав кошти фізичних осіб – пайовиків.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що обидві Сторони при укладенні Договору усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво Об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб, а саме – передачу відповідних квартир після введення Об`єкту в експлуатацію у власність, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.
Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому під порушенням права необхідно розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Chahal v. the United Kingdom" (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.
Статтею 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).
Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
У справі, що переглядається, встановлено, що між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» виникли правовідносини із співпраці, метою якої було будівництво 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_2 .
Фінансування будівництва було покладено виключно на ОК «Набережний квартал - Жаботинського», що залучало кошти фізичних осіб-пайовиків.
У свою чергу ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» взяло на себе обов`язок сприяти у реалізації прав пайовиків на набуття права власності після закінчення будівництва, шляхом надання відповідних документів для реєстрації їх права власності.
У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.
Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви N 71916/01, 71917/01 та 10260/02).
У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполученого Королівства», заява № 44277/98).
У іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.
У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.
Майнове право – це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 повністю сплатив вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно. Однак введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є - визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за його кошти.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. 
Колегія суддів наголошує, що ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» при укладенні договору співпраці усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб – передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.
Уклавши договір про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном – майновими правами на спірний об`єкт нерухомості.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_1 не був стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва від 07 листопада 2017 року, тому зазначена угода не може створювати для нього жодних прав та обов`язків, у тому числі і щодо обов`язкового підписання прямого договору купівлі-продажу майнових прав.
Враховуючи зазначене та з огляду на положення законодавства, якими закріплено принцип свободи договору, доводи представника відповідача про те, що позивач втратив закріплене за ним укладеним із ОК «Набережний квартал - Жаботинського» договором право на визнання його майнового права на спірне нерухоме майно, оскільки не був стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва, укладеної між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» і об`єднаннями пайовиків, постраждалих від дій ОК «Набережний квартал-Жаботинського», не вступив у члени ЖБК «Союз Будинку Жаботинського» або ОК «ЖБК «Пайщики Жаботинського», є безпідставним та таким, що суперечать положенням статті 6 ЦК України та статті 4 Закону України «Про кооперацію».
Статтею 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, відповідно до якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Такі зобов`язання припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Положеннями частини четвертої статті 653 ЦК України визначено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Доводи ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» про те, що ОК «Набережний квартал - Жаботинського», у зв`язку із розірванням договору співпраці, не набуло майнові права для відчуження їх пайовикам суперечать положенням статті 653 ЦК України та фактичним обставинам справи.
Надаючи оцінку цим доводам відповідача, суд апеляційної інстанції враховує, що на підставі укладеного із ОСОБА_1 договору про сплату пайових внесків ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» розпорядилось майновими правами на спірний об`єкт нерухомості, а тому з огляду на положення частини четвертої статті 653 ЦК України ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» після розірвання договору про співпрацю із ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» позбавлене права вимагати повернення виконаного останнім за зобов`язанням до моменту розірвання договору.
Аналогічного висновку у справі із подібними правовідносинами дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року (справа № 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18).
Щодо вимог про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19).
Предметом оскарження у цій справі є рішення державного реєстратора (індексний номер: 46567425) від 19 квітня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за відповідачем.
Позивач вважає, що вказане рішення державного реєстратора прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки надані реєстратору документи не відповідали вимогам законодавства та не могли бути підставою для реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за відповідачем.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).
Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У пункті 1 частини першої статті 4 Закону зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та речові права на нерухоме майно.
Частиною восьмою статті 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Відповідно до статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи:
1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку);
2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів);
3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта.
Згідно з пунктами 3, 4 статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору, здійснюється на підставі такого договору. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі рішення суду, що набрало законної сили, проводиться за правилами, визначеними частинами першою-третьою цієї статті.
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 331 ЦК України державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва здійснюється лише у випадку, якщо шодо такого об`єкта необхідно укладення правочину (розпорядження об`єктом). На цьому наголошено також у пункті 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», згідно з яким правочини, щодо нерухомого майна, вчиняються лише тоді, коли право власності на це майно зареєстровано відповідно до закону.
Згідно із пунктом 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі – Порядок) державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30-34 цього Порядку.
Колегія суддів зазначає, що ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» до заяви про реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна додало документи, що не свідчать про законність підстав для набуття ним права на зазначене майно. З огляду на вказане апеляційний суд дійшов висновку про визнання державної реєстрації права власності на спірне майно незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Так, судові рішення, надані державному реєстратору та зазначені як підстава для проведення державної реєстрації (постанова Одеського апеляційного Господарського суду від 02 листопада 2017 року у справі № 916/3315/16; постанова Північного апеляційного Господарського суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/1175/18; рішення Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у справі № 916/3315/16; ухвала Господарського суду Київської області від 08 листопада 2018 року у справі № 911/1175/18) не встановлюють набуття ТОВ «Олімпекс Транс» речових прав на спірне нерухоме майно.
Для проведення державної реєстрації нерухомого майна на підставі рішення суду, воно має набрати законної сили та стосуватись саме права власності та/або інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки вищезазначені рішення судів не стосуються прав на майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 59,07 кв.м., номер 95, як на окремий об`єкт нерухомого майна, такі рішення не могли бути підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, а також для проведення державної реєстрації майнових прав на вищевказану квартиру.
Крім того, на момент реєстрації відповідач не мав документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, оскільки даний документ був скасований.
Так, для державної реєстрації ТОВ «Олімпекс Транс» було надано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ115143360956, виданий 02 грудня 2014 р., видавник: ДАБІ.
Проте, на момент подачі документів та державної реєстрації прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 59,07 кв.м., номер 95, даний дозвіл на виконання будівельних робіт був скасований, а новий дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ 113192320665 ТОВ «Олімпекс Транс» отримало лише у серпні 2019 року.
Отже, заявником не було подано документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.
При розгляді заяви та документів доданих до неї державний реєстратор перш за все повинен пересвідчитись у відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.
Виключний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначений статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Однак, державний реєстратор в порушення норм чинного законодавства не відмовив у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 947/25597/19; від 21 червня 2022 року у справі номер №947/25617/19.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Бойко Наталії Іванівни, діючої від імені ОСОБА_1 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 

Порядок та строк касаційного оскарження

Підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій статті 389 ЦПК України, передбачені частиною другою цієї статті. 
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бойко Наталії Іванівни, діючої від імені ОСОБА_1 , - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року – скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповіальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», треті особи Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал -Жаботинського», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортов Ігор Олександрович, про визнання майнових прав та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень – задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт нерухомого майна – квартиру, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,07 кв. м., у об`єкті незавершеного будівництва 2-секційному багатоквартирному житловому будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельнею (перша та друга черги будівництва), ОНМ № 1813415251101.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46567425 від 19.04.2019 р., прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортовим Ігорем Олександровичем. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова 

О. М. Таварткіладзе