УХВАЛА

26 грудня 2022 року  
м. Київ

справа №1.380.2019.000673
адміністративне провадження №К/990/35522/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Бучик А.Ю., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі № 1.380.2019.000673 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Львівська міська рада, про знесення самочинно збудованого будинку, 
УСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові звернулася до суду із позовом про знесення самочинно збудованого будинку, що розташований на АДРЕСА_1 з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням цього об`єкта за рахунок відповідачки.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 30.05.2022 відмовив у задоволенні позовних вимог.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.11.2022 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким вирішив знести самочинно збудований будинок, що розташований на АДРЕСА_1 з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням цього об`єкта за рахунок ОСОБА_1 . 
12.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційної скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі № 1.380.2019.000673 за вищевказаним позовом, з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 - залишити в силі.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині  четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга відповідачки обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував положення статті 376 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 810/5680/15, від 31.07.2018 у справі                № 813/6426/14, від 21.09.2022 у справі № 540/1808/19.
Окрім того, скаржниця посилається на те, що в порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції  не дослідив належним чином зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, наведені відповідачкою доводи щодо застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 810/5680/15, від 31.07.2018  у справі № 813/6426/14, від 21.09.2022 у справі № 540/1808/19, а також порушення ними норм процесуального права, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставами для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів,  наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі № 1.380.2019.000673 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Львівська міська рада, про знесення самочинно збудованого будинку.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 1.380.2019.000673 за вищевказаним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
Л.Л. Мороз 
 А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду