Ухвала
 
06 березня 2023 року 
місто Київ
справа № 363/4078/20
провадження № 61-2563ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ: 
У жовтні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП  ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позов обґрунтовано тим, що 12 квітня 2019 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 0025/04/2018, відповідно до умов якого позивач у порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язався передати у власність відповідача меблі. 20 липня 2020 року позивач передав у власність відповідача та встановив у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , меблі, обумовлені договором, крім каркасів під картини, загальною вартістю 20 445,00 грн, однак відповідач з незрозумілих причин відмовився підписати акт приймання-передачі меблів, а також не здійснив остаточну оплату їх вартості, яка склала 524 150,00 грн.
Посилаючись на те, що відповідач, як сторона договору, порушив обов`язки щодо своєчасної оплати вартості меблів, позивач просив стягнути вартість меблів у розмірі 524 150,00 грн та пеню за 39 днів прострочення виконання зобов`язання у розмірі 102 180,00 грн. 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП  ОСОБА_3 заборгованість за договором від 12 квітня 2019 року № 0025/04/2018 в розмірі 524 150,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено. 
Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 грудня 2022 року стягнуто з ФОП  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 600,00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року в оскарженій частині залишено без зміни.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 23 лютого 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року у вказаній вище справі, в частині задоволених позовних вимоги, ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як підставу касаційного оскарження представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/11589/16-ц, від 11 жовтня 2018 року у справі № 916/446/16, від 27 листопада 2018 року у справі № 914/2505/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 1540/3778/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/3802/19, від 12 березня 2020 року у справі № 910/15234/18, від 25 березня 2020 року у справі № 570/1369/17, від 17 квітня 2020 року у справі № 905/2319/17, від 13 липня 2020 року у справі № 753/10840/19, від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 27 січня 2021 року у справі № 462/1830/18, від 18 лютого 2021 року у справі № 442/3516/20, від 25 лютого 2021 року у справі № 904/7804/16, від 23 вересня 2021 року у справі № 910/17662/19, від 13 жовтня 2021 року у справі № 923/1379/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 910/5408/21, від 18 січня 2023 року у справі № 910/15383/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 853 Цивільного кодексу України, а саме щодо доказів, які є достатніми для підтвердження факту виконання підрядником умов договору (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України); суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував (не дослідив) переписку сторін у месенджері «Viber» (пункт 1 частини третьої 
статті 411 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 389, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.
Крім того, у касаційній скарзі зазначено клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року, яке обґрунтовано тим, що оскаржуване судове рішення набрало законної сили, тому позивач може пред`явити його до примусового виконання. Оскільки позивач припинив підприємницьку діяльність, не має постійного місця роботи та доходу, зазначене унеможливить поворот виконання судового рішення.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Системний аналіз зазначених норм свідчить, що суд касаційної інстанції може розглянути питання щодо одного заходу зупинення оскаржуваного рішення, а саме виконання або його дії. При цьому суд, за наявності підстав, може зупинити дію лише того судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню. 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, не надано доказів, що вказане рішення перебуває на виконанні, тому клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року.
Витребувати з Вишгородського районного суду Київської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 363/4078/20.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний     О. В. Ступак