ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/694/23 Справа № 202/1951/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2023 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., за участю секретаря судового засідання Пати Я. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого захисника Розумовського Олександра Сергійовича на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресо: АДРЕСА_2 , про вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 
у справі про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
       
       за участю в режимі відеоконференції:
захисника                                                 Розумовського О. С. 
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
       Згідно з постановою суду, 22.01.2023 о 19 год. 40 хв. за адресою м. Краматорськ, пер. О. Тихого та пр. Миру, водій ОСОБА_1 керуючи т\з Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Navarа, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
       Крім того, 22.01.2023 о 19 год. 40 хв. за адресою м. Краматорськ, пер. О. Тихого та пр. Миру, водій ОСОБА_1 керуючи т\з Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук. Водій ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисника просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції не задоволено клопотання захисника про переведення матеріалів в електронний вигляд, про виклик і допит свідка, про призначення експертизи та про повну фіксацію судового розгляду технічними засобами, а також про відкладення судового засідання, у зв`язку з неможливістю з`явитись ОСОБА_1 через отримане тяжке поранення. Також вважає, що протокол стосовно ОСОБА_1 складений безпідставно, оскільки у цій справі потрібно було проводити відповідну експертизу для встановлення тих порушень, які інкримінуються останньому. Стосовно матеріалів справи за ст. 130 КУпАП зазначає, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки в протоколі про нього не зазначено, відеозапис на диску не містить цифрового підпису та в порушення відомчої інструкції здійснювався на власний мобільний телефон поліцейського. Зазначає про порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи направлення поліцейського на проведення медичного огляду в стані алкогольного сп`яніння, відповідно поліцейський не направляв ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду. 
       Позиції учасників апеляційного розгляду.
       В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити. Також повідомив, що ОСОБА_1 про час і дату судового засідання в апеляційному суді повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився і захисник просив розглядати справу без його участі, що погоджено з його підзахисним. 
       Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Зазначеним положенням закону постанова суду першої інстанції не відповідає в повній мірі, що є підставою для її скасування та прийняття нової постанови відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.
З оскарженої постанови слідує, що суд першої інстанції встановив, 22.01.2023 року о 19 год. 40 хв. за адресою м. Краматорськ, пер. О.Тихого та пр. Миру, водій ОСОБА_1 керуючи т\з Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ), не обрав безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Navarа, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухавсяпопереду, в результаті ДТП транспортний засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 
Крім того, 22.01.2023 о 19 год. 40 хв. за адресою м. Краматорськ, пер. О. Тихого та пр. Миру, водій ОСОБА_1 керуючи т\з Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук. Водій  ОСОБА_3  від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до протоколу серії ААБ № 296298 від 22.01.2023 ОСОБА_1 не інкримінувалось порушення п. 12.3 ПДР України, в порушенні якого його визнав суд першої інстанції. 
Також, як слідує з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений стосовно ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не стосовно водія ОСОБА_3 , який з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Під час обрання виду та розміру стягнення, суд першої інстанції наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.
Водночас, суд першої інстанції, правильно призначивши адміністративне стягнення за сукупністю адміністративних правопорушень, не виконав належним чином вимоги ст. 36 КУпАП та не наклав стягнення за кожне з них окремо.
Дослідивши повторно матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
       22.01.2023 о 19 год. 40 хв. за адресою м. Краматорськ на перехресті вул. О. Тихого та пр. Миру, водій ОСОБА_1 керуючи т\з Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Navarа, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
       Крім того, 22.01.2023 о 19 год. 40 хв. за адресою м. Краматорськ, на перехресті вул. О. Тихого та пр. Миру, водій ОСОБА_1 керував т\з Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора “Drager” та у медичному закладі категорично відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом усунений.
Оцінка доказів у справі за адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень повністю підтверджується за ст. 124 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296298 від 22.01.2023, який відповідає вимогам ст. 254 - 257 КУпАП, схемою місця ДТП на якій зафіксовані місце зіткнення транспортних засобів, місце розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація механічних пошкоджень, зокрема у автомобіля Chevrolet Nubira: деформація капоту, розбите лобове скло, деформація переднього бампера; у автомобіля Nissan Navarа: деформація заднього бампера.
Підтверджується винуватість ОСОБА_1 і письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який повідомив, що в день, час та місці, описаних вище подій він під`їжджаючи до перехрестя вул. О. Тихого та пр. Миру в м. Краматорську, знизив швидкість руху, оскільки перед ним він побачив два поліцейських автомобіля з проблисковими маячками червоного та синього кольору, як він пізніше дізнався поліцейські оформлювали ДТП. Раптом він відчув сильний удар в задню частину свого автомобіля. Вийшов з авто і побачив, що водій авто Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення із задньою частиною його автомобіля. Водій авто Chevrolet Nubira їхав зі своєю дружиною. Пізніше він дізнався, що водієм цього авто був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. 
Схема місця ДТП підписана потерпілим ОСОБА_2 без зауважень, водій ОСОБА_1 від підпису і пояснень відмовився.
Протокол про адміністративне правопорушення з роз`ясненням прав, передбачених ст. 268 КУпАП зачитані водію ОСОБА_1 , що зафіксовано відеозаписом. 
Згідно з протоколом ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 12.1, 13.1 ПДР України.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 ПДР).
Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (13.1 ПДР).
В діях водія ОСОБА_1 встановлено порушення цих пунктів ПДР, що підтверджується схемою місця ДТП, локалізацією механічних ушкоджень траспортних засобів та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які узгоджуються із зазначеними доказами.
Відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів справи, на службових автомобілях працівників поліції, які знаходились на ділянці дороги де сталося дане ДТП, дійсно були увімкненні проблискові маячки синього та червоного кольору, як про це пояснював потерпілий ОСОБА_2 , а враховуючи, що події мали місце у нічний час, то водій ОСОБА_1 не міг їх не бачити, повинен був знизити швидкість, врахувати дорожню обстановку, яка склалась, контролювати рух автомобіля, дотримуватись безпеки руху та дотримуватись безпечної дистанції, що в даному випадку ним не було дотримано і такі порушення перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даного ДТП.
Суд апеляційної інстанції зважає на нескладний механізм даного ДТП, який полягає в зіткненні транспортних засобів передньою і задньою частинами, який стався внаслідок не врахування дорожньої обстановки та недотримання дистанції водієм ОСОБА_1 . Такий механізм ДТП не потребує спеціальних знань, використання розрахунків та досліджень автотехнічного та трасологічного характеру для встановлення невідповідності дій водія вимогам п. 12.1 та 13.1 ПДР України і для такого висновку достатньо проаналізувати докази, долучені до протоколу. 
На підставі вищевикладеного, судом апеляційної інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про призначення комплексної автотехнічної та трасологічної експертизи. 
Враховуючи викладене, дії водія ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Оцінка доказів у справі за адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296295 від 22.01.2023 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , відеозаписами долученими до матеріалів справи на яких зафіксовані, що у ОСОБА_1 є явні ознаками алкогольного сп`яніння, працівник поліції пропонує останньому пройти огляд на стан сп`яніння, зокрема і медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, роз`яснює його права та наслідки проходження такого огляду або відмови, на що ОСОБА_1 відмовляється.
На файлі “video_2023-01-23_19-53-16” є відеозапис на якому зафіксовано, що працівник поліції попереджає ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації, встановлює його особу на підставі службового посвідчення, повідомляє, що він став учасником ДТП та в ході спілкування у нього виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без залучення свідків із застосуванням відеофіксації. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 двічі відмовляється, після чого поліцейський роз`яснює, що це є порушенням п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснює його процесуальні права, відстороняє його від керування транспортним засобом та повідомляє, що про час, дату та місце судового розгляду його повідомить суд (час запису: 0:00:00 — 0:03:55).
На файлі “video_2023-01-23_19-53-05” працівник поліції зачитує в голос водію ОСОБА_1 протокол, повідомляє про час, дату та місце судового розгляду в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, а також зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється від надання пояснень та від підпису протоколу.
Апеляційний суд, провівши повторний судовий розгляд справи, проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи, встановив наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та кваліфікує його дії за цим законом, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності...
При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, що відеозапис здійснювався не на боді-камеру працівників поліції, як це регламентовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018.
Разом з тим, за змістом ст. 251 КУпАП, яка регламентує, в тому числі правила належності та допустимості доказів, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, зокрема джерелами таких доказів можуть бути показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Положеннями ст. 251 КУпАП не регламентовано наявність електронного-цифрового підпису на відеозаписі, як критерій його допустимості як доказу.
При цьому захисник не ставив під сумнів достовірність фактичних даних, які зафіксовані на вказаному відеозаписі, а посилався тільки на його недопустимість, з огляду на те, що він здійснений не на боді-камеру працівника поліції та відсутній електронний цифровий підпис. 
Також відеозаписом зафіксовано, що водій ОСОБА_1 здійснював відеозапис на власний мобільний телефон, проте такий відеозапис суду не надав. 
Відеозаписом зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню по даній категорії справ, не викликає сумнівів в його достовірності, у зв`язку з чим суд розцінює його як належний, допустимий, достовірний та об`єктивний доказ у цій справі.
Відсутність відомостей в протоколі, що до нього долучається відеозапис і зазначення поліцейським, що до протоколу долучаються “матеріали справи” є недоліком складення протоколу відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, проте не є наслідком його недопустимості та недостовірності, оскільки на відеозаписі зафіксовані події, які мали місце за обставин, викладених у протоколі і з тими ж дійовими особами.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги захисника з посиланням на судову практику Касаційного адміністративного суду Верховного Суду з означених питань, оскільки правові відносини, які розглядались касаційним судом не є тотожними з правовими відносинами у справі про адміністративні правопорушення за КУпАП, а критерії допустимості доказів за КАС України та КУпАП є різними. Крім того, в порядку адміністративного судочинства розглядається спір між особою та суб`єктом владних повноважень щодо реалізації посадових прав та обов`язків. 
Щодо порушення порядку проведення огляду, то захисник в суді апеляційної інстанції зауважував, що у працівника поліції були відсутні підстави для вимоги проходження огляду водія в закладі охорони здоров`я, а відсутність направлення до медичного закладу свідчить про те, що ОСОБА_1 взагалі не направляли на проходження медичного огляду.
Такі доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.
Апеляційний суд зауважує, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений у зв`язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто за порушення ним п. 2.5 ПДР України. Ознаки такого сп`яніння зафіксовані на відеозаписі, що є підставою для працівника поліції виказати вимогу водію пройти огляд на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння.
За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Вищезазначені положення статті 266 КУпАП, кореспондуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (Далі — Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться: 
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Аналогічні правила зазначені і в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (Далі — Інструкція).
З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я. 
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.
Відмова водія від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тобто від такого порядку його проведення, а не в розумінні місця відмови, утворює порушення пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який передбачає огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою “Драгера” та медичний огляд в закладі охорони здоров`я, проте останній в категоричній формі відмовився від проходження будь-якого огляду.
Наявність направлення поліцейського на медичний огляд має значення у випадку коли, водій погоджується пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Таке направлення за своєю правовою природою є підставою для лікаря провести такий огляд, про що у бланку медичного висновку є відповідна графа. 
Коли водій не погоджується з результатами приладу “Драгер” або одразу заявляє про недовіру до проведення такого огляду, працівники поліції за згодою водія мають забезпечити його участь в проведенні огляду в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав за обов`язкової участі працівників поліції (п. 7 Порядку, ч. 4 ст. 266 КУпАП).
У випадку коли водій відмовляється від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я і це зафіксоване іншими доказами, наприклад відеозаписом, то виписувати таке направлення немає жодного сенсу, оскільки особа не погодилась проїхати в медичний заклад. 
Системний аналіз положень ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції свідчить, що цими нормативними актами не передбачено обов`язку поліцейського виписувати направлення для водія на проходження огляду у випадку коли водій відмовляється від такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. 
При цьому, захисник не навів достатнього обґрунтування, яким чином відсутність направлення на проходження медичного огляду, виключає винуватість ОСОБА_1 за відмову від проходження такого огляду на стан сп`яніння, як це передбачено в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, який узгоджується з іншими доказами, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо процесуальних порушень, які допустив суд першої інстанції в частині не розгляду клопотань захисника та проведенням судового розгляду без учасників, то суд апеляційної інстанції усунув ці порушення, провівши повторний судовий розгляд в апеляційному суді та забезпечив безпосередню участь захисника, з повідомленням ОСОБА_1 про час та дату апеляційного розгляду, який до суду не з`явився та не подавав суду клопотання про участь в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів або про відкладення судового засідання.
Клопотання захисника, подані до апеляційного суду є ідентичними з тими, які він подавав до суду першої інстанції, які розглянуті апеляційним судом та вирішенні. 
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про дотримання принципу змагальності та його клопотання про залучення до справи прокурора Донецької обласної прокуратури.
Наразі КУпАП не передбачає участі “сторони обвинувачення” у даній категорій справ про адміністративні правопорушення. Рішення Європейського суду з прав людини, на які посилається захисник, звертаючись з клопотаннями до суду для залучення прокурора для участі у справі, не є новими та практика ЄСПЛ з цього питання є усталеною. 
Разом з тим, з рішень ЄСПЛ, на які посилається захисник, слідує, що для усунення таких порушень держава має вжити заходи загального характеру для виконання таких рішень, які передбачені ст. 13 Закону України “Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини”, тобто внести зміни у законодавство. Без змін в законодавство, суд не може самостійно розширювати положення КУпАП та вибірково залучати прокурорів для участі в деяких справах, посилаючись на рішення ЄСПЛ та керуючись клопотаннями учасника. В першу чергу це буде порушенням принципу законності та ст. 19 Конституції України, згідно з якою, зокрема прокурор, діє на підставах, в порядку та у спосіб, визначених законом. Закон України “Про прокуратуру” та КУпАП наразі не наділяють прокурора повноваженнями для участі у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Таким чином, законодавчих підстав для задоволення клопотання захисника про залучення до участі у справі прокурора, наразі відсутні.
В той же час, зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, тому апеляційний суд здійснює судовий розгляд виключно в межах тих обставин, які викладені в протоколі та оцінюючи лише ті докази, які до нього долучені працівниками поліції.
Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.
Вирішуючи питання про вид і міру адміністративного стягнення, які слід застосувати до ОСОБА_1 апеляційний суд враховує положення ст. 33, 36 КУпАП та виходить з наступного.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху...
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Апеляційний суд враховує характер скоєного правопорушення, зокрема той факт, що дії ОСОБА_1 були потенційно небезпечними для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а також знехтування правилами дорожнього руху, які призвели до настання ДТП, та той факт, що ОСОБА_1 керував т\з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які очевидно були супутніми факторами з настанням даного ДТП, порушив вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, бере участь у захисті Вітчизни від збройної агресії російської федерації та отримав поранення, однак з огляду на те, що санкція за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною і передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції не має диспозитивних повноважень для зменшення виду чи розміру стягнення, а за встановлених обставин, вказані правопорушення не є малозначними в розумінні ст. 22 КУпАП. 
Враховуючи, що захисник в апеляційній скарзі ставить вимогу про скасування постанови місцевого суду, то апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Розумовського Олександра Сергійовича задовольнити частково.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ст. 124, за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців;
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

            Суддя                                                                О. П. Піскун