ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/4702/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Головко О.В., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року (суддя 1-ї інстанції Жук Р.В.) в адміністративній справі №340/4702/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

06.10.2022р. позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  про  визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25 серпня 2022 року щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу; визнання противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведеного перерахунку пенсії в квітні 2022 року;  зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням трудового стажу 41 рік 1 день з часу призначення пенсії за віком.
Рішенням  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Визнатно противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведеного перерахунку пенсії в квітні 2022 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області №111050001109 від 25 серпня 2022 року «Рішення про відмову у перерахунку пенсії» щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.08.2022 року про перерахунок пенсії за віком та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернувся позивач, наданої судом у рішенні.
В іншій частині у  заявлених позовних вимог відмовлено.
Відповідачем – ГУ ПФУ в Кіровоградській області га вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та  просить скасувати рішення суду та прийняти  нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача, а спірне рішення прийнято у відповідності до норм законодавства. Так позивачем не надано доказів навчання на денній формі, а тому такий  період навчання у вищому учбовому закладі не зараховано до стажу. Також судом не враховано, що рішення про відмову приймав пенсійний орган в Миколаївській області за принципом екстериторіальності, а скаржник лише повідомив результати розгляду заяви.
Учасники справи не скористались правом подання відзиву на апеляційну чскаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 18.12.2021 року отримує пенсію за віком, що призначена відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі   Закон №1058).
Листом від 03.06.2022 року Головне управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повідомило про те, що управлінням здійснено перегляд пенсійної справи позивачки. При цьому,   при   призначенні пенсії неправомірно було зараховано період навчання хіміко-технологічному інституту ім. Д. Менделєєва Московського ордена Леніна та Ордену трудового червоного прапору з 01.09.1982 по 31.05.1988, оскільки зазначений період навчання перевищує 5 років, а також в дипломі від 31.05.1988 серії НОМЕР_1 не зазначено фори навчання. З наведених підстав, пенсія з 18.12.2021 виплачувалася в завищеному розмірі. Крім того, вказано, що пенсійну справу приведено у відповідність до вимог законодавства з 18.12.2021.
Обчислення розміру пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 35 років 3 місяці 1 день (порахований по 03.11.2021).
22.08.2022 року позивачка звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про перерахунок пенсії із врахуванням до загального стажу періоди навчання з 01.09.1982 по 31.05.1988 у «Російському хіміко-технологічному університеті імені Д.І.Менделєєва», до заяви було додано довідку про навчання від 19.08.2022 №1313-03.03/2938.
25.08.2022 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву від 22.08.2022 та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії.
Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25 серпня 2022 року №111050001109позивачу  відмовлено в перерахунку пенсії.
Підставою прийнятого рішення зазначено, що в дипломі від 31.05.1988 серії НОМЕР_1 не зазначено форму навчання, а в довідці про навчання від 19.08.2022 №1313-03.03/2938 виданої «Російським хіміко-технологічним університетом імені Д.І. Менделєєва» не зазначено період навчання та відсутня інформація про набуття кваліфікації згідно з освітньо-кваліфікаційним рівнем.
Вважаючи дії та рішення  відповідачів протиправним, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.
Суд першої інстанції  задовольняючи позов частково дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято спірне рішення про відмову у перерахунку пенсії, без врахування всіх документів, та норм законодавства, та  оскільки пенсійним органом не було надано належної оцінки поданих документів,  та  зобов`язав  повторно розглянути заяву.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Спірним у справі включення до стажу позивача період навчання у вищому навчальному закладі, та спірного рішення про відмову у перерахунку пенсії з цих підстав,  за заявою позивача, а також правомірність дій щодо перерахунку пенсії позивачу у квітні 2022р. 
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим  Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
На момент початку заповнення трудової книжки позивача, порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція №162 ).
З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.
Проте жодна із зазначених інструкції не визначає можливість невизнання  (неприйняття) записів у трудовій книжці.
Відповідно до приписів п. 2.15 Інструкції №162, студентам, учням, аспірантам, клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, навчальний заклад вносить записи про час навчання на денних відділеннях. Підставою для таких записів є накази учбового закладу про зарахування на навчання та відрахування.
Відповідно до пп. «в»  п. 2.17 розділу 2 Інструкції №162 до трудової книжки за місцем роботи вносяться  окремою строчкою  з посиланням на дату, номер і назву документу записи про час навчання у вищих і середніх навчальних закладах, за виключенням випадків вказаних у п. 2.15 Інструкції.
Інструкцією передбачено, що саме навчальний заклад може вносити інформацію щодо навчання студента денного відділення.
За місцем роботи вноситься до трудової книжки  інформація про час навчання та не виключається можливість внесення такої з буд-якою формою навчання.
На сайті урядового порталу 26.08.2022р. було опубліковано роз`яснення ПФУ щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу. 
У такому зазначено, що  до страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004. Зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. (…) Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідно до копії диплому позивачки від 31.05.1988 серії РВ №356550 остання у період з 01.09.1982 по 31.05.1988 навчалась у Московському хіміко-технологічному університеті імені Д.І.Менделєєва та закінчила навчання по спеціальності - хімія та технологія високомолекулярних з`єднань, та присвоєно кваліфікацію - инженер-технолог. (а.с. 52)
Після закінчення навчання позивачка в межах встановленого строку була зарахована на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком, про що свідчить трудова книжка. (а.с. 58) 
Позивачем, разом із заявою про перераїхунок пенсії, до пенсійного органу подана архівна довідка про навчання від 19.08.2022 №1313-03.03/2938, виданої «Російським хіміко-технологічним університетом імені Д. І. Менделєєва»,  в якій вказано, що позивачка була зарахована на навчання 01.09.1982 року  на перший курс денного відділення та відрахована 01.06.1988 року, як така, що захистила диплом.  Вказано про перенесення строку захисту диплому у зв`язку із народжненням дитини. Період навчання склав 5 років 6 місяців.
Пенсійним органом прийнята така довідка, проте з підстав неповноти інформації, а саме – не зазначення у такій  періоду навчання та відсутності вказівки здобутої кваліфікації, а також ненадання копії свідоцтва про народження дітей у період з 1982 по 1988р., відмовлено у зарахуванні до стажу позивача періоду навчання.
Проте здобута кваліфікація позивачем після навчання вказана у дипломі. Щодо відсутності у пенсійній справі копії свідоцтва про народження дитини, суд зазначає наступне.
Відповідно до  п. 4.2 Порядку приймання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Порядок №22-1) передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; (…)
Таким чином, відповідач при наявності сумнівів щодо підтвердження страхового стажу позивача, не навів доводів дотримання положень п. 4.2 Порядку №22-1, а також можливої відмови позивача надати додатково певні документи.
Сумніви відповідача щодо повноти певної інформації, що містить довідка, що подана позивачем, можуть бути перевірені згодом.
Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Крім того, судом першої інстанції зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, залишивши дискреційні повноваження органу на встановлення стажу.
Стосовно доводів скаржника про те, що саме Головне управлінням Пенсійного фонду України  в Миколаївській області приймало спірне рішення, оскільки саме цей орган розглянув заяву за екстериторіальним принципом  та прийняв спірне рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Так позивач знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області. Із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулась саме до ГУ ПФУ в Кіровоградській області. Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області, скасовано, проте заява позивача залишається поданою та не розглянутою, а пенсійна справа повинна знаходитись у органу, що призначає (призначила) пенсію, за місцем фактичного проживання особи, відповідно до приписів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Пенсійного фонду України N 22-1, 25.11.2005. 
Таким чином вирішення позовних вимог саме у спосіб визначений судом першої інстанції, не суперечить законодавству.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо незгоди з рішенням суду в частині судових витрат. 
Надаючи оцінку доводам скаржника у вказаній частині, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини 3 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зі змісту наведених норм права суд апеляційної інстанції доходить беззаперечного висновку про обґрунтованість вимоги позивача стягнути судові витрати за рахунок відповідача. 
Частиною 7 статті 139 Кодексу визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що на підтвердження понесення судових витрат надано договір про надання правничої допомоги від 26.09.2022 укладеного між позивачем та адвокатом Кузьменко В.Б. (а.с.18); детальний опис робіт виконаних адвокатом від 03.10.2022 року (а.с.19) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.20).
Відповідно до договору від 26.09.2022 року про надання правничої допомоги розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги становить 2 700,00 грн.
Верховний Суд у додатковій постанові від 18 серпня 2021 року в адміністративній справі № 300/3178/20 зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Суд апеляційної інстанції погоджується з розміром присуджених витрат на професійну правничу допомогу (2700,00 грн.), оскільки останній є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, підтверджений належними доказами. Зворотного апелянтом не доведено.
З урахуванням викладеного колегія суддів  дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року в адміністративній справі №340/4702/22 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник