ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року	Львів	Справа № 300/8082/21 пров. № А/857/6512/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:                           
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Чуприна О.В.,
справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до її спеціального стажу за вислугу років періоду роботи після 01.01.1992 року на посаді викладача в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2 ім. В.  Барвінського та зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбаченої пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період працевлаштування з 01.01.1992 по 17.01.1992 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Івано-Франківській дитячій музичній школі №3, з 20.01.1992 по 18.05.2015 на посаді викладача теоретичних дисциплін, на посаді заступника директора, на посаді викладача музично-теоретичних предметів в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2, робота на яких враховується при призначенні пенсії за вислугу років, для визначення права на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період працевлаштування з 01.01.1992 по 17.01.1992 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Івано-Франківській дитячій музичній школі №3, з 20.01.1992 по 18.05.2015 на посаді викладача теоретичних дисциплін, на посаді заступника директора, на посаді викладача музично-теоретичних предметів в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2, робота на яких враховується при призначенні пенсії за вислугу років, для визначення права на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішення мотивоване тим, що викладач і заступник директора музичної школи є педагогічними працівниками позашкільного навчального закладу, тобто працівниками освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Івано-Франківській дитячій музичній школі №3, і на посаді викладача теоретичних дисциплін, заступника директора, викладача музично-теоретичних предметів в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2, повинен зараховуватися до її пільгового стажу.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дитяча музична школа з 01.01.1992 належить до позашкільних навчальних закладів, а викладачі, які працюють у позашкільних навчальних закладах, Переліком №909 не передбачені, тому період роботи позивача на посаді викладача можна зарахувати відповідно до раніше чинного законодавства до спеціального стажу лише до 01 січня 1992 року. Також, відповідач вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду із вказаним адміністративним позовом. 
В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 07.05.2015 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, що підтверджується заявою про призначення пенсії від 18.05.2015 і копією наявного в матеріалах справи протоколу про призначення пенсії від 21.05.2015 №3960.
До загального страхового стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 , органом пенсійного фонду враховано 39 років 5 місяців 6 днів, свідченням чого є розрахунок стажу позивача та письмове пояснення відповідача (а.с.27-30, 32).
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.09.1979, позивач, поряд з іншим, працювала на наступних посадах:
- з 02.09.1991 по 17.01.1992 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Івано-Франківській дитячій музичній школі №3 (запис №№4, 5);
- з 20.01.1992 по 18.05.2015 (дату звернення за призначенням пенсії) на посаді викладача теоретичних дисциплін, на посаді заступника директора, на посаді викладача музично-теоретичних предметів в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2 (запис №№6, 7, 8).
Позивач, вказуючи на наявність у неї достатнього спеціального страхового стажу на посаді викладача (понад 30 років), 17.09.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про надання інформації щодо нарахування та виплати їй при призначенні пенсії грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню (а.с.58).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 30.09.2021 №7956-7689/С-02/8-0900/21 повідомило позивача про відсутність правових підстав для виплати грошової допомоги з посиланням на обставину відсутності у позивача достатнього спеціального стажу роботи, необхідного для нарахування і виплати такої допомоги. Згідно вказаного листа, спеціальний стаж позивача за вислугу років становить 22 роки. Додатково повідомлено, що дитяча музична школа, де працювала позивач, з 01.01.1992 належить до позашкільних навчальних закладів, тобто не є загальноосвітнім навчальним закладом, а отже не відноситься до закладів освіти (а.с.59-60).
ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування до спеціального стажу періодів роботи на посаді викладача в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2 і №3 після 01.01.1992, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права, з вимогою нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне. 
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1911 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (пункт 4 Порядку №1191).
Згідно з пунктом 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Згідно наданої позивачем копії трудової книжки, ОСОБА_1 в період з 02.09.1991 по 17.01.1992 працювала на посаді викладача теоретичних дисциплін в Івано-Франківській дитячій музичній школі №3 (записи №№4, 5), а з 20.01.1992 по 18.05.2015 (дату звернення за призначенням пенсії) - на посаді викладача теоретичних дисциплін, на посаді заступника директора, на посаді викладача музично-теоретичних предметів в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2 (записи №№6, 7, 8).
Так, відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта є невід`ємними складниками системи освіти.
22.06.2000 прийнято Закон України «Про позашкільну освіту» статтею 4 якого встановлено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Згідно з частиною 4 статті 21 цього Закону права, обов`язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників закладу позашкільної освіти визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, до таких віднесено, зокрема, позашкільні навчальні заклади: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №  433 (зі змінами) «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» затверджено перелік типів позашкільних навчальних закладів, до яких віднесено музичні школи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
Як зазначив суд першої інстанції, на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку №963, який відносить посаду, зокрема, "викладач" і "заступник директора" до педагогічних посад.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 30 січня 2019 року у справі №442/456/17, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
Вказані висновки відображені й у постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року (справа №758/14312/16-а), від 19 лютого 2019 року (справа №127/159/17-а), від 20 лютого 2019 року (справа № 462/5636/16-а), від 24 грудня 2019 року (справа №462/2743/17).
З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладач і заступник директора музичної школи є педагогічними працівниками позашкільного навчального закладу, тобто працівниками освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Івано-Франківській дитячій музичній школі №3, і на посаді викладача теоретичних дисциплін, заступника директора, викладача музично-теоретичних предметів в Івано-Франківській дитячій музичній школі №2, повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що посада викладача музичної школи прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
Таким чином, оскільки у позивача наявний необхідний спеціальний стаж роботи (більше 30 років), її посада відноситься до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, так як про неотримання одноразової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії позивач повинна була дізнатися саме у цей момент, суд вважає такі безпідставними, оскільки, як зазначив суд першої інстанції, строкового обмеження стосовно виплати грошової допомоги, яка неправомірно була невиплачена при призначенні пенсії, та яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року в справі №300/8082/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 18.01.2023.