ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 337/4192/22                                 Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження № 33/807/178/23                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24 лютого 2023 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Середи Д.М., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2022 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно не працевлаштовану, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_2  01.12.2022 р. о 14:15 годині, перебуваючи за адресою м. Запоріжжя,              вул. Хортицьке шосе, б.10-А здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме приймала вторинну сировину за грошові кошти, чим порушила вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 164 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівник поліції під час події не роз`яснив їй права та обов`язки як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Другий примірник протоколу в супереч вимогам КУпАП їй не було вручено. 
Суд не врахував того, що вона не здійснювала самостійно господарську діяльність, а лише дія в інтересах ТОВ «Естрон». Вказане обґрунтовується цивільно-правовим договором від 14 листопада 2022 року. 
Також суд першої інстанції в постанові зазначає, що вона порушила вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а в мотивувальній частині зазначає іншу кваліфікацію, як діяльність без наявності відповідної ліцензії на даний вид господарювання. Вказане ставить під сумнів законність судового рішення. 
Просить постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 під час перегляду справи пояснила, що вину в інкримінованому порушенні не визнає, вважає, що рішення про притягнення до відповідальності є незаконним. Вказала, що працівники поліції склали матеріали без її особистої участі. Дії, які їй інкриміновано, здійснювала на замовлення юридичної особи, що підтверджується цивільною угодою. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Середа Д.М. під час перегляду справи висловив доводи на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_2 , рішення районного суду вважав незаконним. Суд першої інстанції не врахував того, що протокол був складений за відсутності ОСОБА_2 . Працівники поліції здійснювали діяльність поза межами своєї територіальної юрисдикції. 
Вислухавши доводи апелянта та її захисника, допитавши працівників поліції, які складали матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняте мотивоване законне рішення.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, те, що ОСОБА_2 01.12.2022 р. о 14:15 годині, перебуваючи за адресою м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, б.10-А, здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме приймала вторинну сировину за грошові кошти, чим порушила вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», тим самим вчинила адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1ст. 164 КУпАП (а.с.2).
Такими діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи: поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.3), який пояснив, що здає вторинну сировину (пляшки, макулатуру, пластик). Вказані речі збуває жінці за адресою: АДРЕСА_2 ; фототаблицею місця події (а.с.4), з якої вбачається, що на місці події виявлено численні пляшки, макулатуру, як предмети, які залишились від діяльності, пов`язаної із прийомом вторинної сировини. На місці виявлено жінку - ОСОБА_2 . 
Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_2 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що повністю були спростовані під час апеляційного перегляду. 
Зокрема, доводи ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Середи Д.М. про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки остання здійснювала діяльність за цивільно-правовою угодою від 14.11.2022 року за №2022/11/6. 
За договором цивільно-правового характеру повинні сплачуватися внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а в разі відсутності такої обставини договір ЦПХ є сумнівним та не повинен братися до уваги судом під час розгляду такої категорій справ. 
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон про ЄСВ).
Згідно із п. 4 частини першої ст. 4 Закону про ЄСВ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з п. 1 частини першої ст. 4 Закону про ЄСВ платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які використовують найману працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.
Інформація щодо найманих працівників, які працювали за трудовими договорами, щодо фізичних осіб, які працювали за цивільно-правовими договорами та отримували суми доходу у податкових агентів відображається у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (розрахунок) та у відповідних додатках. 
Таким чином, суб`єкт господарювання, який наймає фізичну особу за умов укладення договору ЦПХ повинен сплачувати внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Для перевірки доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 здійснювала діяльність на підставі договору цивільно-правового характеру, суд апеляційної інстанції витребував додаткову інформацію з ГУ ДПС України в Запорізькій області та ГУ ПФУ в Запорізькій області, а саме відомості про нарахування і сплату внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за цивільним договором від 14.11.2022 року за №2022/11/6 (а.с.35). 
Так, згідно відповіді ГУ ДПС України в Запорізькій області від 15.02.2023 року за №5587/6/08-01-12-04 встановлено, що ТОВ «Естрон» 06.01.2023 року до контролюючого органу наданий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (розрахунок) за 4 квартал 2022 року з додатками. 
Відповідно до додатку 4ДФ до Розрахунку за листопад 2022 року та грудень 2022 року, інформація про нарахування (виплачений) дохід за цивільно - правовим договором (ознака доходу «102»), та про нарахований (перерахований) податок на доходи фізичних осіб, військовий збір по фізичній особі ОСОБА_1 не відображена. 
Відомості про трудові відносини осіб (Д5) за цивільно-правовим договором по фізичній особі ОСОБА_2 не відображені.
Відомості (Д1) про нарахування сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по фізичній особі ОСОБА_2 не відображено. 
Згідно відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.02.2023 року за №0800-0705-7/7398 встановлено, що в звіті ТОВ «Естрон» відсутні відомості про нарахування і сплату страхових внесків щодо особи ОСОБА_1 за період листопад - грудень 2022 року. 
Оцінюючи вищенаведене, апеляційний суд критично оцінює цивільний договір, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Естрон», оскільки за вказаним суб`єктом господарювання не було здійснено будь-яких операцій про нарахування і сплату внесків по фізичній особі ОСОБА_2 . У звітах ТОВ «Естрон» не відображена інформація про вказаний цивільно-правовий договір, який укладений з ОСОБА_2 . 
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що наданий договір ЦПХ є недопустимим доказом та способом уникнення від висунутого обвинувачення. 
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_2 уклали договір, який вона самостійно потім легалізує шляхом подання податкової декларації, суд дійшов до таких висновків. 
В залежності від виду правовідносин, основоположне право на працю, яке закріплене в ст. 43 Конституції України, може знайти своє відображення у двох випадках: у формі трудового договору, що виникає після укладення трудового договору між роботодавцем і працівником (сфера регулювання Кодексу законів про працю України) та у формі цивільно-правового договору, що виникає після укладення відповідного договору між замовником і виконавцем (регулюються Цивільним кодексом України).
Відповдіно до ст. 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. Трудовий договір укладається, у письмовій формі.
Відповідно до положень ЦК України поняття договору підряду та його особливості визначені в § 1 Глави 61 Цивільного кодексу України (ЦК). За цим договором підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника з переданням йому результатів цієї роботи, а замовник - прийняти та оплатити цю роботу обов`язки підрядника чи виконавця повинно входити виконання індивідуально-визначеної роботи, яка буде виконуватися ними на власний ризик.
Отже, договір цивільно-правового характеру (договір ЦПХ), або як його ще називають цивільно-правовий договір (ЦПД), договір підряду, може укладатися між фізичною особою та підприємством чи підприємцем з приводу виконання певних робіт чи надання послуг. Фізична особа не зобов`язана реєструватися, як суб`єкт господарювання, якщо укладена угода цивільно-правового характеру. 
Разом з тим, апеляційний суд вказує, що за договором цивільно-правового характеру повинні сплачуватися внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а в разі відсутності такої обставини договір ЦПХ є сумнівним та не повинен братися до уваги судом під час розгляду такої категорій справ. 
Отже, апеляційний суд вважає, що твердження захисника є безпідставними та є намаганням шляхом казуїстичного тлумачення законодавства створити штучно докази невинуватості ОСОБА_2 . 
Щодо доводів про те, що працівники поліції поза межами територіальної юрисдикції здійснювати оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні, яке відбулося 24 лютого 2023 року за ініціативи сторони захисту було допитано ст. ДОП СП ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Сазонова В.В., який пояснив, що під час події здійснював участь в заходах припинення незаконної діяльності на території міста. Під час події мав наказ ГУНП в Запорізькій області про проведення вказаних заходів. В ході відпрацювання території Хортицького району м. Запоріжжя було встановлено, що гр. ОСОБА_2 здійснювала прийом вторинної сировини без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Також на місці події було встановлено та опитано свідка ОСОБА_3 , який вказав, що здавав сировину ОСОБА_2 за грошові кошти. 
Також допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він є працівником поліції. Під час відпрацювання території Хортицького району м. Запоріжжя було встановлено, що ОСОБА_2 без державної реєстрації як суб`єкта господарювання здійснювала прийом вторинної сировини за грошові кошти. В ході оформлення матеріалів встановили чоловіка, який надав покази, що ОСОБА_2 за грошові кошти приймає вторинну сировину (пляшки). 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищенаведені доводи є безпідставними, оскільки працівники поліції під час події здійснювали участь в заходах з припинення незаконної діяльності та припинили діяльність ОСОБА_2 , як таку, що суперечить законодавству. 
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення. 
Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2022 року, якою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 337/4192/22