Номер провадження: 22-ц/813/4070/23 
Справа № 522/18124/21
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Семиженко Г. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Семиженка Г.В.,
суддів: Базіль Л.В.,
Склярської І.В.,
секретар Куріньова Л.С.,
розглянувши у місті Одесі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України на рішення Приморського районного суду міста Одеси, ухваленого 26 жовтня 2022 року під головуванням судді Яреми Х.С. та складенням повного тексту 04 листопада 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , Головного управління Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України, третя особа Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса), про усунення перешкод у здійсненні права власності,
       ВСТАНОВИВ:
Вимоги позову
У позові від 21 вересня 2021 року адвокат Савицька О.М. від імені ОСОБА_1 просила:
-усунути перешкоди позивачу у здійсненні права власності на належне йому нерухоме майно шляхом зняття арешту з 259/4000 частин квартири АДРЕСА_1 , співвласником якої є ОСОБА_1 , накладеного на підставі виконавчого листа 1-440/07 від 31 січня 2008 року, виданого Малиновським районним судом міста Одеси, реєстраційний номер обтяження 8024807. 
Підстави та обґрунтування позову
Посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1997 року ОСОБА_1 є співвласником 259/1000 частин квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований у вказаній квартирі з 22 березня 2013 року по теперішній час, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він випадково дізнався про накладення арешту на вказану частину квартири, арешт було накладено 06 жовтня 2008 року за заявою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа Малиновського районного суду міста Одеси № 1-440/07 від 31 серпня 2008 року.
16 вересня 2021 року після ознайомлення з кримінальною справою представнику позивача адвокату Савицькій О.М. стало відомо, що в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси знаходилася кримінальна справа № 1-440/07, у якій 06 лютого 2007 року винесено вирок відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з конфіскацією майна засудженого, в матеріалах кримінальної справи наявна копія паспорту засудженого ОСОБА_1 , на виконання вироку суду за виконавчим листом 1-440/07 від 31 січня 2008 року Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 22117149, в межах якого накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , співвласником якої є позивач, який також має аналогічні відповідачу прізвище, ім`я та по батькові, проте це різні особи з різними датами народження, згідно свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1997 року іншими співвласниками 259/1000 частин спірної квартири виступають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначає, що арешт в межах виконавчого провадження № 22117149 було накладено помилково, він не має статусу засудженого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії іншої особи, жодних підстав для обмеження у здійсненні його права власності немає, 21 січня 2020 року він звертався до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) із заявою про зняття арешту з квартири, виконавче провадження № 22117149 з примусового виконання вказаного виконавчого листа було завершено 24 вересня 2010 року відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 47 Закону України “Про виконавче провадження”, строк зберігання переданих до архіву органу державної виконавчої служби виконавчих проваджень приватного виконавця становить три роки, у зв`язку з чим позивач не має іншої можливості зняти безпідставно накладений арешт із своєї частини квартири, ніж звернутися до суду з даним позовом, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідні відомості безпідставно обмежують його право власності на квартиру, яка жодним чином не пов`язана із засудженим ОСОБА_1 1984 року народження. 
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено, ухвалено:
-зняти арешт з 259/4000 (259/400о) частин квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер обтяження 8024807, накладений на підставі виконавчого листа № 1-440/07, виданого 31 січня 2008 року Малиновським районним судом міста Одеси.
Мотиви суду першої інстанції
Суд прийшов до висновку, що позивач не є стороною виконавчого провадження № 22117149, його права підлягають захисту обраним ним способом, наявність нескасованого арешту протягом тривалого часу на майно позивача, який не є боржником у виконавчому провадженні, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння своїм майном, арештованим в процесі виконання вироку суду про конфіскацію майна щодо іншої особи відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Суд також оцінив доводи відповідача Головного управління Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України щодо неналежності його як відповідача у даній справі та зазначив, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, у випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України, отже залучення до участі у даній справі Головного управління Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України як відповідача є правильним, суд відхилив доводи відповідача про неналежність спору до цивільної юрисдикції з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 зазначивши, що даний спір не є публічно-правовим спором, так як у даній справі відповідач не є суб`єктом, законодавчо уповноваженим владно керувати поведінкою позивача, також у даній справі предметом спору є усунення перешкод у розпорядженні приватною власністю (майном).
Вимоги апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України поставлено питання про скасування рішення суду та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтування апеляційної скарги
У скарзі даний учасник справи погоджується з висновком суду про те, що позивач, як власник вказаних у позові 259/4000 частин квартири, не виступав боржником у виконавчому провадженні щодо виконання вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2007 року у кримінальній справі № 1-440/2007 стосовно іншої особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом № 1-440/07 від 31 січня 2008 року про конфіскацію його майна, зазначений виконавчий лист перебував на виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, виконавче провадження № 22117149, Одеською філією Державного підприємства “Інформаційний центр” Міністерства юстиції України за заявкою вказаного виконавчого органу було зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) 259/4000 частин квартири АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, на підставі п. 5) ч. 1 ст. 47 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження № 22117149 було закінчено, матеріали виконавчого провадження знищено, разом з тим у скарзі наголошується на тому, що питання конфіскації майна має вирішуватися у порядку, встановленому КПК України та КВК України, дана справа не може бути розглянута у порядку цивільного судочинства, що відповідає правовій позиції у постанові Великої Палати Верховного суду від 19 червня 2019 року у справі № 383/493/18, крім того до управління позивачем не було заявлено позовних вимог, його включено до переліку відповідачів помилково. 
Відзив на апеляційну скаргу 
У відзиві адвокат Савицька О.М. від імені позивача вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає. 
Процесуальні позиції учасників при апеляційному розгляді справи
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв щодо порядку їх участі у розгляді апеляційної скарги до суду не подавали.
       Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Як вбачається з матеріалів справи позивач та відповідач  ОСОБА_1  мають однакові прізвища, ім`я та по-батькові, проте є різними особами, щодо відповідача  ОСОБА_1  06 лютого 2007 року Малиновським районним судом міста Одеси було постановлено вирок з призначенням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, судом в цій частині було видано виконавчий лист №1-440/07 від 31 січня 2008 року, який перебував на виконанні у Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 22117149, в ході якого було накладено арешт на належні позивачу 259/4000 частини квартири АДРЕСА_1 , вказане виконавче провадження було завершено на підставі п. 5) ч. 1 ст. 47 Закону України “Про виконавче провадження”.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ст. 391 цього Кодексу надає власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» надає власнику право у випадку коли майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про зняття з такого майна арешту.
Позивач у справі звернувся з позовом про захист свого цивільного права, він не є учасником кримінального провадження, за результатами якого прийнято судове рішення про конфіскацію майна іншої особи, питання його прав у вказаному провадженні не вирішувалися, тому в порядку такого провадження не може вирішуватися і питання про їх поновлення, право власності на арештовану частину квартири позивача учасниками справи не заперечується, у даному випадку вбачається очевидною помилка, допущена при здійсненні виконавчого провадження в силу ідентичних даних позивача та боржника у такому провадженні, суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про задоволення позову, і оскільки у даному випадку іде мова про зняття арешту із майна, яке було арештовано на виконання вироку суду в частині конфіскації майна, участь управління Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України у даній справі у якості відповідача як державного фіскального органу є обов`язковою.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставами для задоволення її вимог, у тому числі на правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного суду від 19 червня 2019 року у справі № 383/493/18 через різність обставин у справах, скаргу належить залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складений протягом п`яти днів, з дня складення повної постанови на неї протягом тридцяти днів може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 18 січня 2023 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко
Судді:                           _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _  Л.В. Базіль
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська