ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 р. 	Справа № 520/1901/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2022, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків,   по справі № 520/1901/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківський області щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання йому як судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021 з урахуванням лише 18 років стажу на посаді судді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області здійснити з 01.01.2021 перерахунок призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021, з урахуванням служби в лавах Радянської Армії та що загалом становить більше ніж 23 роки, а саме: 23 роки 0 місяців 18 днів, встановивши розмір щомісячного довічного грошового утримання - 56 % суддівської винагороди судді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області виплатити йому різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді з 01.01.2021 та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання за весь час;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківський області подати звіт про виконання рішення суду до Харківського окружного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 задоволено позов.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у неврахуванні при перерахунку з 01.01.2021 ОСОБА_1 згідно довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до суддівського стажу періоду роботи у галузі права три роки та періоду проходження строкової військової служби, що загалом становить 23 роки 0 місяців 18 днів.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 56 (п`ятдесят шість) відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум, з 01.01.2021.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідач не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що для обчислення стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом № 1402-VIII, визначення стажу роботи на посаді судді відбувається відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). В даному випадку слід керуватись абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ, де зазначено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Вищезазначеними положеннями не передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в лавах Радянської Армії.
Також зазначив, що Указ Президента України від 10.07.1995 № 584/95 та постанова КМУ від 03.09.2005 № 865, якими передбачалося, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, зараховується, в т.ч. календарний період проходження строкової військової служби, втратили чинність.
Отже, розрахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача проведено із розрахунку стажу роботи на посаді судді 18 років 00 місяців 28 днів у розмірі 50% суддівської винагороди судді без врахування проходження військової служби.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Указом Президента України «Про призначення суддів» від 07.03.2001 №165/2001, зокрема ОСОБА_1 призначено суддею Великобілозерського районного суду Запорізької області з 27.03.2001.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2019 № 1078/0/15-19 позивача звільнено з посади судді, у зв`язку з поданням заяви про відставку. 
Наказом голови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 №04-05/165 припинено здійснення повноважень на адміністративній посаді голови суду з 24.04.2019, у зв`язку з виходом у відставку.
Після звільнення з посади судді позивачу з 06.05.2019 призначено довічне грошове утримання у розмірі 80% посадового окладу судді.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи час проходження строкової військової служби та 3 роки у галузі права.
ГУ ПФУ в Харківській області листом від 25.11.2019 №419/Б-5-29, розглянувши звернення позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, повідомило його про те, що чинним законодавство передбачено збільшення щомісячного довічного грошового утримання саме за роботу на посаді судді. Оскільки його страховий стаж на посаді судді складає 18 років 00 місяців 05 дні, йому встановлено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року по справі №520/1202/2020, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести обчислення стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 відповідно до наказу про відрахування зі штату суду від 24.04.2019 №04-05/165 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 09.04.2019, що з урахуванням служби в лавах Радянської Армії загалом становить більше ніж 20 років, а саме: 20 років 0 місяців 18 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести обчислення довічного грошового утримання ОСОБА_1 зарахувавши до стажу роботи, який дає право на відставку при отриманні довічного грошового утримання стаж роботи у галузі права три роки за період з 01.10.1995 по 01.10.1998, що з урахуванням роботи суддею та служби в лавах Радянської Армії загалом становить більше ніж 23 роки, а саме: 23 роки 0 місяців 18 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, згідно довідки Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019 №263 починаючи з 25.04.2019 по 01.01.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді апеляційного суду, яки працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, згідно довідки Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 №2, починаючи з 01.01.2020.
Судове рішення набрало законної сили.
Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Також, у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 №3 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
ГУ ПФУ в Харківській області рішенням від 26.01.2021 № 311/1 відмовив позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі його заяви.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі №520/7559/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №311/1 від 26.01.2021 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2021 перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених сум призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021.
Рішення суду набрало законної сили.
Листом пенсійного органу від 22.10.2021 повідомлено позивача щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання за рішенням суду, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснено на підставі ч.3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VII від 02.06.2016 року, де зазначено, що щомісячне грошове виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотка грошового утримання судді. Період роботи позивача на посаді судді складає 18 років 01 місяць 05 днів (з 27.03.2001 по 30.07.2010 та 02.08.2010 по 24.04.2019), що становить 50%. З 01.01.2021 року розмір пенсії за рішенням суду склав 118 237,50 грн. (236475,00*50%) (а.с. 14-17). 
Не погоджуючись з таким перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначенням стажу судді 18 років 01 місяць 05 днів, та зі зменшенням та визначенням розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 50%, незарахуванням до суддівського стажу періоду проходження військової служби, що дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 56% відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні з 01.01.2021 року у відношенні позивача перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, пенсійним органом протиправно розраховано щомісячне довічне грошове утримання позивача виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02 червня 2016 року визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
У відповідності до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VI1 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 2 ст. 142 Закону № 1402-VI).
Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Колегія суддів дослідивши доводи апеляційної скарги, зазначає, що відповідач визнає право позивача на отримання довічного грошового утримання відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 143 Закону  "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ, проте позивач наполягає на необхідності застосування норм закону, який діяв на момент призначення йому довічного утримання (56%), а відповідач стверджує, що застосуванню підлягають норми Закону України №№2862-ХІІ, при цьому до стажу роботи має зараховуватися лише час фактичного виконання позивачем обов`язків судді без врахування будь-яких інших періодів трудової діяльності позивача (50%). Отже, щодо наведених доводів колегія суддів зазначає наступне.
До 18.02.2020 р. в Законі №1402-VIII діяла норма пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень, відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визнаний неконституційним.
Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Таким чином, з 18.02.2020 р. в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання відповідно до вимог Закону №1402-VIII.
За таких обставин, на позивача розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені статтею 142 Закону №1402-VIII.
Правила визначення розміру щомісячного грошового утримання також врегульовані статтею 142 Закону №1402-VIII - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Натомість, чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та їх відсотковий розмір для нарахування щомісячного грошового утримання.
Колегія суддів зазначає, що Законом № 1402-VIII, як і раніше Законом № 2453-VI передбачено виплату пенсії або за вибором судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання.
Позивач обрав щомісячне довічне грошове утримання, а не пенсію.
Закон № 2453-VI втратив чинність, натомість, діючим Законом № 1402-VIII встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина 4 статті 142).
Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20) дійшов висновку про наявність у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому за Законом №2453-VI, права (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII. Зважаючи на те, що чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для обчислення щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обчислення грошового утримання (розмір суддівської винагороди за Законом №1402-VIII, а розмір відсотку - за Законом №2453-VI).
Колегія суддів зазначає, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону №1402-VIII не призводить до порушення статті 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач за Законом №1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону від 07.07.2010 №2453-VI.
Таким чином, застосуванню під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021 підлягали приписи статті 142 чинного Закону №1402-VIII.
Вирішуючи питання щодо правильності розрахунку відповідачем стажу судді у відставці при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Харківського апеляційного адміністративного суду № 3 від 20.01.2021, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 №2509-VIII статтю 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Закон не зазначає, що ця робота має обов`язково передувати призначенню на посаді судді.
При цьому абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювалися Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" (надалі - Закон № 2862-ХІІ).
Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного Закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково.
Тож до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19.
Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Також, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Враховуючи викладене вище, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.
Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 235/7316/16-а.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку спірним є зарахування до стажу позивача, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати стажу роботи, який дає право на відставку при отриманні довічного грошового утримання стаж роботи у галузі права три роки за період з 01.10.1995 по 01.10.1998, що з урахуванням роботи суддею та служби в лавах Радянської Армії загалом становить більше ніж 23 роки, а саме: 23 роки 0 місяців 18 днів
Разом з тим, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року по справі №520/1202/2020, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести обчислення стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 відповідно до наказу про відрахування зі штату суду від 24.04.2019 №04-05/165 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 09.04.2019, що з урахуванням служби в лавах Радянської Армії загалом становить більше ніж 20 років, а саме: 20 років 0 місяців 18 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести обчислення довічного грошового утримання ОСОБА_1 зарахувавши до стажу роботи, який дає право на відставку при отриманні довічного грошового утримання стаж роботи у галузі права три роки за період з 01.10.1995 по 01.10.1998, що з урахуванням роботи суддею та служби в лавах Радянської Армії загалом становить більше ніж 23 роки, а саме: 23 роки 0 місяців 18 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, згідно довідки Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019 №263 починаючи з 25.04.2019 по 01.01.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді апеляційного суду, яки працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, згідно довідки Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 №2, починаючи з 01.01.2020.
Вказане рішення суду набрало законної сили, тому в силу ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду, не потребують доказування при розгляді даної справи.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо виключення зі стажу позивача, як судді часу проходження військової служби та роботи позивача у галузі права три роки є протиправними.
Аналізуючи наведене правове регулювання, колегія суддів вважає, що стаж роботи на посаді судді в загальному розмірі складає 23 роки 0 місяців 18 днів, що дає право на перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2021 згідно з довідкою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 №3 в розмірі 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відсотків за 20 років + 6 відсотків (2% х 3 років, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 23 роки 0 місяців 18 днів, що надає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2021 в розмірі 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. 
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтоване, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, зміст апеляційної скарги, який повністю дублює відзив на позов, містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено, в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано, в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, а також не зазначено, які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 року у справі № 520/1901/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 по справі № 520/1901/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва