ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року 
м. Київ

справа №0340/1401/18
адміністративне провадження № К/9901/8142/19  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 0340/1401/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська нафтогазова компанія» до Сектору містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська нафтогазова компанія» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року (прийняте у складі головуючого - судді Андрусенко О.О.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бруновської Н.В., суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинська нафтогазова компанія" (далі - ТОВ «Волинська нафтогазова компанія», позивач) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Сектору містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації (далі - Сектору містобудування та архітектури Луцької РДА, відповідач-1), Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі - Управління ДАБІ у Волинській області, відповідач-2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) в якому просило:
-          визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка № 144 від 10 жовтня 2016 року, видані Сектору містобудування та архітектури Луцької РДА; 
-          визнати протиправними та скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с.Струмівка» від 28 грудня 2016 року № ВЛ 083163630855.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Волинська нафтогазова компанія» є власником газонаповнювальної компресорної станцій (далі - АГНКС) «Аветра», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Біля вказаної АГНКС почалось будівництво багатоквартирного житлового будинку, яке здійснюється з порушеннями норм законодавства, оскільки будинок будується в санітарно-захисній зоні.
Позивач вважає видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки площею 0,2833 га № 144 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с.Струмівка» від 28.12.2016 року № ВЛ 083163630855 незаконними, оскільки існує заборона будівництва в межах санітарно-захисної зони.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій
3.          Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
4.          Судові рішення мотивовані тим, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані на підставі поданого необхідного пакету документів та детального плану території, який затверджений рішенням Підгайцівської сільської ради від 01 липня 2016 року № 8/15. В зазначеному рішенні Підгайцівської сільської ради встановлені розміри, в тому числі санітарно-захисної зони. Наміри забудови вказаної земельної ділянки відповідали містобудівній документації на місцевому рівні (вищевказаному детальному плану).
Також судом апеляційної інстанції було зазначено, що позивач не є замовником будівництва, тому реєстрація декларації не порушує жодних його прав, інтересів та свобод. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.          22 березня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТзОВ «Волинська нафтогазова компанія».
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Позивач зазначає, що оскаржувані у цій справі рішення були видані попри заборону будівництва в межах санітарно-захисної зони, яка дорівнює 100 метрам, чим порушені норми санітарного та містобудівного законодавства. ТОВ «Волинська нафтогазова компанія» вважає, що зміна меж охоронної зони має здійснюватись на підставі проектно -технічної документації, яка мала бути погоджена з товариством.
6.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гімон М.М., суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року відкрито касаційне провадження за цією скаргою.
15 квітня 2019 року до Верховного Суду від Управління ДАБІ у Волинській області надійшов відзив на касаційну скаргу.
На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 26 червня 2019 року № 854/0/78-19, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
7.          Верховний Суд ухвалою від 13 лютого 2023 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 14 лютого 2023 року.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8.          Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «Волинська нафтогазова компанія» є власником мережі автомобільних заправних станцій «Аветра». Одна з автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій (далі - АГНКС) «Аветра» знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Підгаєцької сільської ради від 01 липня 2016 року № 8/15 «Про затвердження детального плану» затверджено гр. ОСОБА_2 розроблений детальний план території площею 0,2833 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка Луцького району Волинської області.
10 жовтня 2016 року сектором містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 0,2833 га. №144 на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка Луцького району Волинської області».
28 грудня 2018 року за заявою гр. ОСОБА_2 Управління ДАБІ у Волинській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка» № ВЛ 083163630855.
01 вересня 2017 року до Управління ДАБІ у Волинській області подано повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт (повідомлення зареєстровано 05 вересня 2017 року № ВЛ 102172481717 ).
Згідно даного повідомлення внесено зміни даних у декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 28 грудня 2016 року № ВЛ 08316330855. Право на будівництво передано іншому замовнику - ОСОБА_1 .
Як видно з матеріалів справи, автомобільна газонаповнювальна компресорна станція «Аветра» (АГНКС) межує з земельною ділянкою на якій здійснюється будівництво багатоквартирного житлового будинку.
Не погодившись з правомірністю рішень відповідачів, ТОВ «Волинська нафтогазова компанія» звернулося до суду з цим позовом.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
Приписами статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно з положеннями статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.
Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.
Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 (далі - Порядок № 109) Містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"
10.          Судами попередніх інстанцій було зазначено, що гр. ОСОБА_2 подав до Сектору містобудування та архітектури Луцької РДА заяву про видачу містобудівних умов та обмежень на будівництво нового багатоквартирного житлового будинку з необхідним пакетом документів, в тому числі детальний план території під будівництво багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка, затверджений рішенням Підгайцівської сільської ради від 01.07.2016 року № 8/15, яке станом на день розгляду даної справи в установленому законом порядку не скасоване та є чинним, при цьому, наміри забудови вказаної земельної ділянки відповідали містобудівній документації на місцевому рівні (вищевказаному детальному плану).
З даного приводу колегія суддів КАС ВС зазначає, що в межах справи № 803/1254/17 за позовом ОСОБА_3 до сектору містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації Волинської області, Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, досліджувалось питання законності рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 1 липня 2016 року № 8/15 «Про затвердження детального плану території», від 1 серпня 2016 року № 9/10 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)»; містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 144 від 10 жовтня 2016 року, видані сектором містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації Волинської області.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 1 липня 2016 року № 8/15 «Про затвердження детального плану території» та від 1 серпня 2016 року № 9/10 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)». Визнано протиправними та скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 144 від 10 жовтня 2016 року, видані сектором містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.
Верховний Суд постановою від 13 квітня 2020 року задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_3 . Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року скасував та залишив в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року.
Скасовуючи рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 1 липня 2016 року № 8/15 «Про затвердження детального плану території» Верховний Суд у справі №803/1254/17 дійшов висновку, що воно прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначений законами України. Оскільки містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 144 від 10 жовтня 2016 року були видані сектором містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації на підставі детального плану території, затвердженого рішенням Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 1 липня 2016 року № 8/15 «Про затвердження детального плану території», щодо якого суд прийшов до висновку про незаконність його прийняття, оскаржувані містобудівні умови та обмежень також є незаконними.
11.          З огляду на наведені обставини колегія суддів КАС ВС зазначає, що відповідно норм пункту сьомого частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.
Відтак, оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду щодо визнання протиправними та скасовання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 144 від 10 жовтня 2016 року, наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту сьомого частини першої статті 238 КАС в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка № 144 від 10 жовтня 2016 року, видані Сектором містобудування та архітектури Луцької РДА.
12.          Щодо позовної вимоги про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, Верховний Суд зазначає про таке.
Відповідно до  статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції до 10.06.2017 (Закон №3038) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.
Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.
За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об`єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених  частиною четвертою  статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.
Враховуючи скасування в межах розгляду справи № 803/1254/17 рішень Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 1 липня 2016 року № 8/15 «Про затвердження детального плану території» та від 1 серпня 2016 року № 9/10 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється з землі сільськогосподарського призначення в землі громадської забудови)», а також містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 144 від 10 жовтня 2016 року, видані сектором містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с.Струмівка» від 28 грудня 2016 року № ВЛ 083163630855.
13.          Також суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808 затверджено Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
До вказаного переліку віднесено автозаправні станції та комплекси, а також автогазонаповнювальні компресорні станції, автомобільні газозаправні станції зрідженого газу. 
Підставою для скасування оскаржувани у справі решень було недотримання та неврахування санітарно захисної зони при їх прийнятті, яка відповідно до законодавства встановлюється навколо автогазонаповнювальні компресорні станції.
Тому колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що даний позов направлений на захист порушеного  екологічного (публічного) права.
14.          Відповідно до  статті 351 КАС України  Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених  статтею 341 цього Кодексу  межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Відповідно до частини першої  статті 354 КАС України  суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями  238,  240  цього  Кодексу.
У силу пункту сьомого частини першої  статті 238 КАС України  суд закриває провадження у справі, щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.
Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах вимог і доводів касаційної скарги та повноважень, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги позивача, шляхом скасування рішень суду першої та апеляційної інстанції, прийняття нового рішення про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про скасування містобудівних вимог та обмеження забудови земельної ділянки; задоволення позовної заяви в частині вимоги про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.  
15.          Щодо розподілу судових витрат у даній справі колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається із матеріалів справи, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі - 1  762,00 гривні (платіжне доручення № 2376 від 20 липня 2018 року) та 1762, 00 гривні (платіжне доручення № 2425 від 30 липня 2018 року), за подання апеляційної скарги - 5  286, 00 гривень (платіжне доручення № 2622 від 21 листопада 2018 року), за подання касаційної скарги - 7 048,00 гривень (платіжне доручення № 2812 від 21 березня 2019 року), у зв`язку з частковим задоволенням касаційної скарги, судові витрати, що складаються із судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області у розмірі 50 відсотків від сплаченої суми судового збору, що складає 7  929 гривень.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська нафтогазова компанія» задовольнити частково.
Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі №0340/1401/18.
Закрити провадження у справі № 0340/1401/18 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с. Струмівка № 144 від 10 жовтня 2016 року, які видані Сектором містобудування та архітектури Луцької районної державної адміністрації.
Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська нафтогазова компанія» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку в с.Струмівка» від 28 грудня 2016 року № ВЛ 083163630855.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська нафтогазова компанія»  (код ЄДРПОУ 37067940, 43020, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Зв`язківців, будинок 1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (430, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38) судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 7 929 гривень, що дорівнює 50 відсоткам від суми сплаченого судового збору в усіх інстанціях.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Стрелець Т.Г.          
Судді                                                                                                     Стеценко С.Г.
                                                                                                    Тацій Л.В.