П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/15268/22	

Категорія справи: 112010200	                            Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О. І.    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має статус учасника бойових дій, а тому має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, визначену ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У липні 2022 року відповідачем перераховано щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1491 грн. Вказує, що в силу ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" мав отримати у 2022 році щорічну разову допомогу до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечить рішенню Конституційного Суду України, Конституції України та чинному законодавству України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти  мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що у Додатку  до  Порядку використання у  2022  році коштів державного бюджету, передбачених для виплати  щорічної разової грошової допомоги  ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів  України  № 540 від 07.05.2022  року, визначено розмір виплати  разової грошової допомоги до 5 травня  у  2022  році, а саме учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності  та  колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків - 1 491,00 грн. З аналізу рішень Конституційного Суду  України  можна дійти висновку, що держава, виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки  України,  модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи  та  суспільства. Апелянт вказує, що позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову  допомогу до  5-го  травня та  отримав її у розмірі 1 491,00 грн., відповідно  до  Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів  України  № 540 від 07.05.2022  року. В обґрунтування своєї позиції апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 01.12.2022  року у справі № 580/2869/22.
Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311  КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 30.08.2019 р.
07.07.2022 р. відповідачем здійснено виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 1491 грн. шляхом зарахування на банківський рахунок позивача.
Не погоджуючись із сумою отриманої допомоги до 5 травня за 2022 рік та з метою з`ясування обставин виплати такої допомоги, позивач звернувся із заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.
Листом від 22.08.2022 р. № 03-П-31969-о відповідач повідомив, що не є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування держаної політики у сфері соціального захисту населення, а тому не здійснює зазначену виплату відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Крім того, вказана допомога у розмірі 1491 грн. була виплачена Департаментом відповідно до чинного законодавства.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виплати такої допомоги у розмірі, кратному п`яти мінімальним пенсіям за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково прийшов до висновку, що позивач набув право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 р. № 367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня учасникам  бойових  дій  п`ять мінімальних пенсій за віком, що у 2022 році складає 9670 грн.
При цьому вказав, що в даному випадку Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради допущено саме протиправну бездіяльність, а не дії як вказує позивач, оскільки відповідачем не здійснено виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги у належному розмірі, як передбачено ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі є право позивача , як ветерана війни  учасника бойових дій  на виплату  щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік  у розмірі  п`яти  мінімальних пенсій  за  віком відповідно  до  статті 12 Закону  № 3551-XII.
Правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає  Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993р. №3551-XII.
01.01.1999 набрав чинності  Закон  №367-XIV, яким ч.5  ст.12 Закону  №3551-XII доповнено частиною в такій редакції : «щорічно  до 5 травня  учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога  у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».
У  подальшому Законом України «Про  внесення змін  до  Бюджетного кодексу  України  щодо реформи міжбюджетних відносин» №79-VІІІ  від  28.12.2014 (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу  України  було доповнено пунктом 26, яким передбачено, що норми і положення, зокрема статей  12, 13, 14, 15 та 16  Закону  №3551-XII застосовуються  у  порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів  України,  виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного  соціального  страхування.
На виконання зазначених положень Бюджетного кодексу  України,  з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам  війни,  особам, на яких поширюється дія Закону  №3551-XII та Закону України «Про  жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного  року  постанови, а саме: №147   від   31.03.2015, №141  від  02.03.2016, №233  від  05.04.2017, №170  від  14.03.2018, №237  від   20.03.2019, №112   від   19.02.2020 та №325  від  08.04.2021, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.
Водночас рішенням Конституційного Суду  України  №3-р/2020  від  27.02.2020  у  справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції  України  (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу  України,  яким передбачено, що норми і положення, зокрема статей  12,  13, 14, 15 та 16  Закону  №3551-XII застосовуються  у  порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів  України,  виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного  соціального  страхування.
У  цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом  України  цього Рішення.
Верховний Суд констатував, що  у  зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення  від  27.02.2020  у  справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції  України(є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу  України у  наведеній вище частині, стаття 13  Закону  №3551-XII діяла та мала застосовуватись  у  редакції  Закону України «Про  внесення змін  до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що з 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги  до 5 травня  підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги  до 5 травня (Управління соціального захисту  населення  за  місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню  соціальних  виплат)  у розмірі,  визначеному статтею 12 Закону  №3551-XII,  у  редакції  Закону України «Про  внесення змін  до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.
Разом з тим, указом Президента  України  №64/2022  від  24.02.2022 «Про  введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України  №2102-IX  від  24.02.2022,  введено в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022  строком на 30 діб.
Указом Президента  України  №133/2022  від  14.03.2022 «Про  продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого  Законом України  №2119-IX  від  15.03.2022,  продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 26.03.2022  строком на 30 діб.
Указом Президента  України  №2593/2022  від  18.04.2022 «Про  продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого  Законом України  №2212-IX  від  21.04.2022,  продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв  25.04.2022  строком на 30 діб.
Указом Президента  України  №341/2022  від  17.05.2022 «Про  продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого  Законом України  №2263-ІХ  від  22.05.2022,  продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв  25.05.2022  строком на 90 діб.
Згідно ст.1  Закону України «Про  правовий режим воєнного стану» №389-VІІІ  від 12.05.2015 (далі -  Закон  №389-VІІІ), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях  у  разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності  України,  її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності  України,  її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і  законних  інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частиною другою статті 20  Закону  №389-VІІІ передбачено, що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені ч.2 ст.64 Конституції  України.
Статтею 64 Конституції  України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією  України.  В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24,  25,  27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55,56,57,58,59,60,61,62,63 Конституції України  (частина друга).
Разом з тим, правовідносини щодо  соціального захисту  громадян регулюються статтею 46 Конституції  України,  яка не передбачена частиною другою статті 64 Конституції  України.
Абзацом третім підпункту 2 пункту 22розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу  України  визначено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із  законом  заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів  України  може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних  соціальних  стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного  соціального  і  пенсійного  страхування.
Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №540 Кабінет Міністрів установив, що виплата грошової допомоги  у 2022  році здійснюється, зокрема, органами  Пенсійного фонду України  - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах  Пенсійного фонду України  як особи, яким призначено  пенсію  (щомісячне довічне грошове утримання), станом на  5 травня 2022 року,  шляхом включення  у  відомості (списки) на виплату  пенсій.
Згідно п.3 Порядку №540, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:
1) щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам  війни  і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах  Пенсійного фонду України  як особи, яким призначено  пенсію  (щомісячне довічне грошове утримання), станом на  5 травня 2022 року,  -  Пенсійний фонд України;
2) щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам  війни  і жертвам нацистських переслідувань, які не перебувають на обліку в територіальних органах  Пенсійного фонду України  як особи, яким призначено  пенсію  (щомісячне довічне грошове утримання), станом на  5 травня 2022  р.: структурні підрозділи з питань  соціального захисту  населення обласних, Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи  соціального захисту  населення); структурні підрозділи з питань  соціального захисту  населення районних, районних  у  м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних  у  містах (у  разі  їх  утворення) рад (далі - місцеві органи  соціального захисту  населення), центри по нарахуванню та здійсненню  соціальних  виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу  України.
Положеннями пункту  5  Порядку №540 визначено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються:
Пенсійному фонду України  - відповідно  до  поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені  у  відомості (списки) на виплату  пенсій за  червень  2022  р., на підставі інформації, що обробляється в базах даних одержувачів  пенсій  (електронних  пенсійних  справах), та витрат на оплату послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги, що проводиться організацією, що здійснює виплату і доставку  пенсій  та грошової допомоги  за  місцем фактичного проживання;
регіональним органам  соціального захисту  населення - відповідно  до  поданої ними інформації щодо сум грошової допомоги, сформованої на підставі інформації місцевих органів  соціального захисту  населення та центрів по нарахуванню та здійсненню  соціальних  виплат, для проведення виплат особам, зазначеним  у  абзаці першому підпункту 2 пункту 3 цього Порядку,   за  місцем їх  проживання чи одержання грошового утримання.
Кошти для виплати грошової допомоги та оплати послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги територіальними органами  Пенсійного фонду України,  перераховуються Мінсоцполітики на окремий рахунок  Пенсійного фонду України,  відкритий в АТ «Ощадбанк».
Виплата грошової допомоги здійснюється  у  розмірах згідно з додатком. Ним передбачено, що разова грошова допомога  до 5 травня у 2022  році виплачується в таких розмірах:
- особам з інвалідністю внаслідок  війни  та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;
- учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання  їх  батьків, - 1491 гривня;
- особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня;
- членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок  війни,  дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників  війни  та жертв нацистських переслідувань, визнаних  за  життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, а також членам сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць  України  - 966 гривень;
- учасникам  війни  та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом  у  тилу ворога - 612 гривень.
Отже, з урахуванням положень статті 64 Конституції  України,  частини 2статті 20  Закону  №389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу  України,  колегія суддів дійшла висновку, що  у 2022  році виплата щорічної разової грошової допомоги  до  5-го  травня  має здійснюватися  у  розмірах, визначених в додатку  до  Порядку №540.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними  у  постанові  від  01.12.2022  по справі №580/2869/22, які в силу положень ч.5  ст.242 КАС  України  мають бути враховані при розгляді цієї справи.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу  до  5-го  травня  та отримав її  у розмірі,  встановленому в додатку  до  Порядку №540.
Отже, в обсязі встановлених  у  цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів дійшла висновку  про  відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Одеській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений   07 березня 2023 року.

Головуючий суддя:                                                                                             О.В. Лук`янчук  

Суддя:                                                                                                                  А.І. Бітов

Суддя:                                                                                                                           І.Г. Ступакова