ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/682/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
       розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року (головуючий суддя Мінаєва К.В.)
в адміністративній справі №280/682/22 за позовом   ОСОБА_1  до відповідача  Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),  
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,   ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7 ,   ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10       
про скасування постанов державного виконавця, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась 17.01.2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача  Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просила визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця Хортицького ВДВС відносно позивачки: 
- про стягнення виконавчого збору №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011987 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.;
- про накладення штрафу №51011987 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51015810 від 28.07.2021 на суму 12 000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51015810 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.;
- про накладення штрафу №51015810 від 28.07.2021 р. на суму 1 700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51015554 від 28.07.2021 на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51015554 від 28.07.2021 на суму 1700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51010385 від 28.07.2021 на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51010385 від 28.07.2021 на суму 1700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51009654 від 27.07.2021 на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51009654 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51011846 від 27.07.2021 на суму 12.000 грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011846 від 27.07.2021 на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51011846 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51010724 від 27.07.2021 на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51010724 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011469 від 27.07.2021 р. на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51011469 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
- про стягнення виконавчого збору №51016329 від 27.07.2021 на суму 12 000грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51016329 від 27.07.2021 на суму 200грн.;
- про накладення штрафу №51016329 від 27.07.2021 на суму 1700 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що не погоджується з постановами про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат, оскільки державним виконавцем примусове виконання рішення суду не здійснювалось. Крім того, вважає оскаржувані постанови про накладення штрафу протиправними, оскільки позивачці постанови про відкриття виконавчих проваджень не надсилалися, строк для виконання рішення суду не встановлювався. Наголошує на тому, що протягом 5 з половиною років державний виконавець не перевіряв виконання рішення боржником. Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 15.02.2022 залучено до участі в адміністративній справі №280/682/22 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 ; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.09.2022 позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано постанови старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дружко А. І. про стягнення виконавчого збору: №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 12000грн.
Визнано протиправними та скасовано постанови старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дружко А. І. про накладення штрафу: №51011987 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 1700грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 1700грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 1700грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 1700 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оскільки у справі, що розглядається, виконавче провадження відкрито за правилами Закону №606-XIV, то розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, потрібно визначати за правилами статті 28 Закону №606-XIV (чинного на той час), відтак постанови про стягнення виконавчого збору №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000грн.;№51016329 від 27.07.2021 на суму 12000грн. підлягають скасуванню.
Також вказав, що державний виконавець при прийнятті постанов про накладення штрафу на боржника з підстави невиконання рішення суду взагалі не встановив належне повідомлення про встановлення строку на добровільне виконання рішення суду, дату виконання рішення суду, не перевірив чи були підстави, які б завадили боржнику виконати рішення суду та чи відомо йому про відкрите виконавче провадження. З наданих до матеріалів справи копій виконавчих проваджень судом першої інстанції встановлено, що виконавцем не вчинялось жодних дій щодо перевірки виконання рішення суду. Відтак, дійшов висновку, що постанови про накладення штрафу: №51011987 від 27.07.2021 на суму 1700 грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 1700грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 1700грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 1700грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 1700грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 1700грн., - за невиконання рішення суду прийняті без урахування усіх обставин, є необґрунтованими, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011987 від 27.07.2021 на суму 200грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 200грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 200грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 200грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 200грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 200грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 200грн.; №51011469 від 27.07.2021 р. на суму 200грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 200грн., - відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інсаеції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Вказує, що в матеріалах виконавчих проваджень відсутні будь-які документи, які б свідчили про самостійне виконання боржником судового рішення в строк, визначений в постановах про відкриття виконавчих проваджень або при невиконання рішення з поважних причин. Зазначає, що на підставі ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.10.2016) державний виконавець винесла у виконавчих провадженнях №№51011469, 51010724, 51011846, 51009654, 51010385,51011987,51016329, 51015554, 51015810 постанови про стягнення з боржника штрафів. 27.07.2021 державним виконавцем винесено постанови про закінчення вищевказаних виконавчих проваджень з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Зауважив, шо керуючись ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.10.2016) при закінченні виконавчих проваджень державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2016 року державному виконавцю Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції (на теперішній час - Хортицький відділ державної виконавчої служби у міста Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) були передані для виконання 6 виконавчих листів №2/337/108/2016 від 26.04.2016 року, виданих Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, резолютивною частиною яких встановлено: 
«зобов`язати ОСОБА_1 , а також всіх осіб, які будуть діяти від імені ОСОБА_1 за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними та письмовими дорученнями, не чинити перешкод у користуванні майном - гаражами ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 шляхом заборони перекриття будь-яким способом основного в`їзду/проїзду/ до майна - гаражів позивачів, які знаходяться на території земельної ділянки площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_1 ».
10.05.2016 державному виконавцю Відділу були передані 3 виконавчі листи №2/337/108/2016 від 26.04.2016 року, видані Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, резолютивною частиною яких встановлено: «зобов`язати ОСОБА_1 , а також всіх осіб, які будуть діяти від імені ОСОБА_1 за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними та письмовими дорученнями, не чинити перешкод у користуванні майном - гаражами ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 шляхом заборони перекриття будь-яким способом основного в`їзду/проїзду/ до майна - гаражів позивачів, які знаходяться на території земельної ділянки площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_1 ».
05.05.2016 в порядку статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною до 05.10.2016 року, державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №51011469, ВП№ 51010724, ВП №51011846, ВП №51009654, ВП№51010385, ВП №51011987 з примусового виконання вказаних вище виконавчих документів. 10.05.2016 були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №51016329, ВП №51015554, ВП №51015810.
1. У виконавчому провадженні №51011987, з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_4 ) винесені постанови від 27.07.2021 :
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51011987 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
2. У виконавчому провадженні №51015810, з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_5 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 28.07.2021:
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 28.07.2021 виконавче провадження №51015810 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
3. У виконавчому провадженні №51015554 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_3 старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 28.07.2021 :
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 28.07.2021 виконавче провадження №51015554 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
4. У виконавчому провадженні №51010385 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_2 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 28.07.2021:
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 28.07.2021 виконавче провадження №51010385 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
5. У виконавчому провадженні №51009654 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 21.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя (стягувач - ОСОБА_10 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51009654 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
6. У виконавчому провадженні №51011846 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя (стягувач - ОСОБА_6 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51011846 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
7. У виконавчому провадженні №51010724 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя (стягувач - ОСОБА_7 старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51010724 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.          
8. У виконавчому провадженні №51011469 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_8 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51011469 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.
9. У виконавчому провадженні №51016329 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_9 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200грн.;
про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.
За відкритими даними автоматизованої системи виконавчого провадження вищевказане виконавче провадження завершене.
Позивачка вважає протиправними постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, винесених у виконавчих провадженнях №51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N606-XIV, Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII. 
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, чітко визначені Конституцією та законами України.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постанови державного виконавця Хортицького ВДВС, що є предметом оскарження у даній справі, прийняті 27.07.2021 року та 28.07.2021 року під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII ( в редакції від 23.04.2021).
При цьому, відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, що був чинний на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. 
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7-ми днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до 15-ти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Отже вказаним Законом України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), була передбачена можливість повідомлення державним виконавцем боржника про самостійне виконання рішення.
Надаючи аналіз зазначеній нормі, колегія суддів апеляційної інстанції щодо постанов про стягнення виконавчого збору виходить з наступного. 
Матеріалами справи підтверджується, що виконавчі провадження (№51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329) були відкриті 05.05.2016 року та 10.05.2016 року під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999року №606-XIV.
При цьому, постановами про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) боржнику встановлено строк для добровільного виконання рішення до 12.05.2016 та до 17.05.2016.
Згідно частин 1, 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
При цьому, частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною до 05.10.2016 року, встановлено, що у разі невиконання боржником рішення немайнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 60-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи у разі невиконання боржником рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Отже, після спливу строку на самостійне виконання рішення державний виконавець повинен прийняти постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.
Однак, з матеріалів виконавчих проваджень №№51011469, 51010724, 51011846, 51009654, 51010385, 51011987, 51016329, 51015554, 51015810 вбачається, що такі постанови у встановлені законом строки державним виконавцем не прийняті.
При цьому відповідач посилається на те, що станом на 12.05.2016 та 17.05.2016 від боржника ОСОБА_1 ніякого документального підтвердження виконання рішення до відділу державної виконавчої служби не надходило.
Слід взяти до уваги, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14.11.2016 року зупинено виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2016 року до закінчення касаційного провадження у справі. (https://reestr.court.gov.ua/Review/63078673), а саме до 17.07.2019 року (прийняття постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.07.2019 року).
Зокрема, в липні 2021 року від стягувачів надійшли заяви про виконання боржником рішення суду, на примусове виконання яких видано вищевказані виконавчі документи. 27.07.2021 та 28.07.2021 державним виконавцем винесено постанови про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень з підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому на час прийняття спірних постанов 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що пунктом 7 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується, що виконавчі провадження по даній справі були розпочаті до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (відкриті виконавчі провадження 05.05.2016 року та 10.05.2016 року), то державний виконавець в силу вищезазначеної норми мав завершити виконавчі провадження у порядку, що діяв до набрання чинності Законом №1404-VIII. 
Однак державний виконавець порушив вимоги пункту 7 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII.
За визначенням частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Частиною третьою статті 27 Закону визначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи. 
Положенням частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Отже, обов`язок щодо стягнення виконавчого збору виникає у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII. 
При цьому, за змістом частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. 
Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом №1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.
Матеріалами справи підтверджується, що рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року №337/1828/14-ц виконано у липні 2022 року, у зв`язку з чим і були подані відповідні повідомлення про виконання рішення.
Виходячи з того, що рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року №337/1828/14-ц виконано у липні 2022 року відповідач стягнув виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.
Однак, відповідач не врахував, що виконавчі провадження (№51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329) були відкриті 05.05.2016 року та 10.05.2016 року (тобто за нормами Закону №606-XIV, які діяли на той час), натомість спірні постанови про стягнення виконавчого збору прийняті відповідачем 27.07.2021 року та 28.08.2021 року (за правилами Закону №1404-VIII).
На думку колегії суддів апеляційної інстанції зазначені дії відповідача порушують вимоги пункту 7 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, яким передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За подібної ситуації Верховний Суд у постанові від 11.08.2021 року у справі №300/3260/20 звернув увагу, з-поміж іншого, на те, що відповідно до частини 1 статті 28 Закону №606-XIV розмір виконавчого збору (у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 Закону №606-XIV для самостійного його виконання) становив 10 відсотків від суми, що підлягала стягненню (якщо йдеться про вимоги майнового характеру). 
Відповідно до зазначеної постанови, у цьому випадку (тобто коли виконавче провадження відкрито за правилами Закону №606-XIV) розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, потрібно визначати за правилами статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (чинного на той час).
Варто зауважити також, що основною думкою постанови суду касаційної інстанції є те, що розмір виконавчого збору потрібно визначати за правилами закону, який діяв на час відкриття виконавчого провадження.
В аспекті правовідносин, що є предметом розгляду у цій справі, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV розмір виконавчого збору (у разі невиконання боржником рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення) становив шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи. Відповідно ж до ч. 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.
Враховуючи викладене, оскільки у справі, що розглядається, виконавче провадження відкрито за правилами Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, то розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, потрібно визначати також за правилами статті 28 Закону №606-XIV (тобто закону, що діяв на час відкриття виконавчого провадження).
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови про стягнення виконавчого збору №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000грн.;№51016329 від 27.07.2021 на суму 12000грн. підлягають скасуванню.
Щодо постанов відповідача про накладення на ОСОБА_1 штрафів на користь держави у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Положення статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV передбачають, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.
При цьому, частиною 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.
У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.
Натомість, за Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII – порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статті 63 Закону, згідно частини першої якого за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (10 робочих днів)., перевіряє виконання рішення боржником. 
Відповідно до частини 2 статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, як за часів дії Закону № 606-XIV так і Закону №1404-VIII є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. 
Тобто, надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. 
У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII. 
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/9234/19, від 17.08.2020 у справі N 160/4615/19 тощо.
При цьому, передумовою для своєчасного виконання судового рішення в процедурі примусового виконання є перш за все обізнаність про виконавче провадження, у якому особа є боржником.
За змістом частин 1, 2, 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.
Відповідно до вимог статті 31 цього Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Матеріалами справи підтверджується, що виконавчі провадження (№51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329) були відкриті 05.05.2016 року та 10.05.2016 року під час дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції Закону від 23.12.2015).
Згідно матеріалів виконавчих проваджень копії постанов про відкриття виконавчого провадження надіслані за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 . (вих.9120 ВП 51011469),(вих.9585 ВП 51016329 (вих.9103 ВП 51011987), (вих. 9124 ВП 51011846),(вих.9129 ВП 510l5554),(вих.9115 ВП 51009654), (вих.9 l 04 ВП 5 1 0 l 0724),(вих.9126 ВП 5 l 0l 0З85),(вих.9l35 ВП 51015810).
Водночас, матеріалами справи підтверджується, що про наявність постанов державного виконавця позивачка дізналася лише після ознайомлення 11.01.2022 року з матеріалам виконавчого провадження.
Відповідач зазначає, що на теперішний час не має можливості довести, що вищезазначені постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано рекомендованою кореспонденцію у зв`язку з тим, що відповідно до номенклатури справ строк зберігання реєстру відправки рекомендованої кореспонденції становить 1 piк. Інших доказів про обізнаність позивачки про відкриття виконавчого провадження до матеріалів справи не надано.
Отже, відповідач не довів належними та допустимими доказами, що позивачка повідомлена у встановленому законом порядку про відкриті виконавчих проваджень.
Так, виконавчі провадження, що досліджуються у даній справі, були закінчені відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII у зв`язку з поданням стягувачами заяв від 22.06.2021, 22.07.2021 року про виконання рішення суду, усунення перешкод.
При цьому, нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у разі невиконання рішення суду без поважних причин. 
Тобто для накладання на боржника штрафу, державний виконавець повинен упевнитись у дійсності невиконання рішення суду, наявності або відсутності непереборних обставин, які заважають виконати рішення суду, наявність вини боржника та вчинення ним навмисних дій для невиконання рішення.
Проте державний виконавець при прийнятті постанов про накладення штрафу на боржника з підстави невиконання рішення суду взагалі не встановив належне повідомлення про встановлення строку на добровільне виконання рішення суду, дату виконання рішення суду, не перевірив чи були підстави, які б завадили боржнику виконати рішення суду та чи відомо йому про відкрите виконавче провадження. 
Зокрема, матеріалами справи підтверджується, що виконавцем не вчинялось жодних дій щодо перевірки виконання рішення суду.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови про накладення штрафу: 
№51011987 від 27.07.2021 на суму 1700 грн.;
№51015810 від 28.07.2021 на суму 1700грн.;
№51015554 від 28.07.2021 на суму 1700грн.;
№51010385 від 28.07.2021 на суму 1700грн.;
№51009654 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
№51011846 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
№51010724 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
№51011469 від 27.07.2021 на суму 1700грн.;
№51016329 від 27.07.2021 на суму 1700грн., - за невиконання рішення суду прийняті без урахування усіх обставин, є необґрунтованими, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. 
Оскільки інші доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, тому такі доводи не вимагають детальної відповіді або спростування.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його  скасування.
Враховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржувалось, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.
Керуючись ст. 241-245, 250, 287,  311, 316, 321, 322  КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття 10.03.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції згідно ст.329 КАС України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова