ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року

м. Київ

справа № 420/13105/20
провадження № К/9901/47496/21, К/991/22/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, за касаційними скаргами Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Єщенка О.В., Димерлія О.О., Шляхтицького О.І. від 11 листопада 2021 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Єщенка О.В., Димерлія О.О., Шляхтицького О.І. від            13 грудня 2021 року, 

УСТАНОВИВ:

Вступ

На підставі службової записки державного інспектора відділу з питань трудових відносин, у якій, на підставі аналізу інформації, доступ до якої не обмежений законодавством, ставилось питання про прийняття рішення щодо здійснення інспекційного відвідування позивача з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин, видано наказ про проведення інспекційного відвідування позивача. Під час інспекційного відвідування головним державним інспектором оформлено вимогу, якою зобов`язано позивача надати до огляду оригінали та завірені належним чином копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування. Посадовими особами відповідача складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, у якому зазначено, що позивачем не надав жодних документів, які були зазначені у вимозі про надання документів. Відповідачем винесено постанову про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачене абз. 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України. Уважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Зважаючи на предмет та підстави позову, встановлені обставини справи, Суду слід дати відповідь на такі питання: 1)  чи є інформація отримана з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та реєстру платників єдиного податку підставою для прийняття керівником органу контролю рішення про проведення інспекційного відвідування? 2) чи є ненадання суб`єктом господарювання запитуваних інспектором праці документів створенням перешкод у проведенні інспекційного відвідування?

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, у якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 28 вересня 2020 року № ОД708/1742/АВ/П/ТД-ФС.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що проведення відповідачем інспекційного відвідування з підстав зазначених у наказі т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області про проведення інспекційного відвідування від                         28 серпня 2020 року № 2306 не суперечить Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Вказаний наказ прийнятий на підставі службової записки головного державного інспектора Волкової О.С. від 28 серпня 2020 року, що у повній мірі відповідає вимогам пункту 5 Порядку № 823, оскільки в службовій записці в повній мірі описані обставини щодо підстав для проведення інспекційного відвідування, а саме аналіз інформації, доступ до якої не обмежений законодавством.

4. Посадові особи відповідача під час інспекційного відвідування намагались отримати відповідні документи у позивача, проте фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не вчинив жодних дії стосовно забезпечення інспекторів праці можливістю здійснити інспекційне відвідування (зокрема надати відповідні документи або повідомити про можливість їх отримання), чим створив перешкоджання інспекторам праці у виконанні їхніх посадових обов`язків, за що передбачена відповідальність абз. 8 частини другої статті 265 Кодексу законі про працю України.

5. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 28 вересня 2020 року № ОД708/1742/АВ/П/ТД-ФС.

5. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що повідомлені головним державним інспектором у службовій записці обставини містять посилання на загальні правила/вимоги стосовно проведення перевірки у сфері дотримання законодавства про працю. У службовій записці відсутні посилання на відомості, отримані із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

6. Відсутність у органу контролю фактичних даних, що можуть свідчити про порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю, виключають правові підстави, передбачені підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823, для винесення керівником рішення про проведення інспекційного відвідування.

7. На переконання суду апеляційної інстанції, не знайшли обґрунтованого підтвердження і висновки відповідача про вчинення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування за місцем провадження господарської діяльності. Сам факт відібрання у певних осіб пояснень у день проведення інспекційного відвідування спростовує ці обставини і надавали органу контролю можливість здійснювати свої функції протягом установленого терміну.

8. Відповідачем не було використано свої повноваження у спосіб, передбачений законом та з метою, з якою ці повноваження були надані органу контролю. Ці обставини, безумовно призвели до передчасних висновків про вчинення позивачем перешкод у здійсненні функцій інспектором праці, а відтак - до обґрунтованості і не доведеності правових підстав для накладення на об`єкт відвідування стягнення.

9. Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплати судового збору та у зв`язку із наданням правової допомоги у сумі 10922,00 грн.

10. Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позов задоволено у повному обсязі, а отже під час ухвалення рішення підлягають застосуванню приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно розподілу понесених позивачем витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

11. Перевіривши обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із розглядом цієї справи, апеляційний суд врахував, що ці послуги пов`язані із складенням заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, тобто відповідно до положень статей 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відносяться до видів адвокатської діяльності.

12. Є документально підтвердженим одержання позивачем правової (правничої) допомоги у зв`язку із розглядом адміністративної справи з приводу оскарження постанови відповідача.

13. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, узгоджений умовами відповідного договору, підтверджений актом надання послуг, у тому числі в частині обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року.

15. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Судами попередніх інстанцій установлено, що 28 серпня 2020 року головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області складено на ім`я т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області службову записку, в якій ставиться питання про прийняття рішення щодо здійснення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

17. У службовій записці повідомлено, що при проведенні інформаційно-роз`яснювальної роботи було встановлено розбіжність між фактичними показниками кількості працівників та звітними показниками фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює господарську діяльність у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 .
Аналізом інформації, доступ до якої не обмежений законодавством з`ясовано (безкоштовний витяг з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), що ОСОБА_1 надає наступні послуги:
56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний);
56.30 Обслуговування напоями.

18. Відповідно до електронного запиту до реєстру платників єдиного податку з`ясовано, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 належить до 2 групи єдиного податку.

19. Відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці № 81, частини першої статті 259 Кодексу Законів про працю України, керуючись абзацом 2 пункту 1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Положенням про Головне управління Держпраці в Одеській області (нова редакція), затвердженим наказом від 03 серпня 2018 року № 84, на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823, та службової записки головного державного інспектора Волкової О.С. від 28 серпня 2020 року, т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області 28 серпня 2020 року видано наказ № 2306 «Про проведення інспекційного відвідування».

20. Головному державному інспектору відділу з питань трудових відносин Управління праці                  ГУ Держпраці в Одеській області Волковій О.С., головному державному інспектору відділу нагляду в будівництві та котлонагляді управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Міненкову В.С., головному державному інспектору відділу нагляду на транспорті та зв`язку          Біленко М.С. визначено в термін з 29 серпня 2020 року по 04 вересня 2020 року (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює господарську діяльність у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань,  зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

21. 29 серпня 2020 року на підставі направлення від 28 серпня 2020 року № 15/01-29-18211 головними державними інспекторами здійснено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за місцем провадження господарської діяльності у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 .

22. Під час інспекційного відвідування 29 серпня 2020 року  головним державним інспектором оформлено вимогу № ОД708/1742/ПД, якою на підставі пунктів 11, 12, 18 Порядку № 823 зобов`язано фізичну  особу-підприємця ОСОБА_3 у строк до 10 год. 00 хв. 01 вересня 2020 року надати до огляду оригінали та завірені належним чином копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, за адресою: АДРЕСА_4 : 
1) виписку з ЄДРПОУ та свідоцтво про державну реєстрацію;
2) витяг з реєстру платників податку;
3) копія паспорту громадянина України - відповідальної посадової особи (директора), ідентифікаційний код;
4) документи, що стосуються оформлення працівників при прийнятті на роботу: трудові договори, повідомлення ГУ ДПС в Одеській області щодо прийому на роботу працівників, які працюють.

23. Також, головним державним інспектором на місці інспекційного відвідування відібрано у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмові пояснення.

24. Так, у поясненнях ОСОБА_4 зазначила, що працює співвласником кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаді бармена (заміна).

25. У поясненнях ОСОБА_5 зазначила, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 стажером-продавцем протягом одного тижня в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Повідомлено про режим роботи з 10:00 до 21:00 години, трудовий договір не укладався.

26. 04 вересня 2020 року головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області Волковою О.С. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД708/1742/НД, у якому зазначено, що станом на 04 вересня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3  не надав жодних документів, які були зазначені у вимозі про надання документів від 29 серпня 2020 року             № ОД708/1742/ПД.  Фізичною особою-підприємцем жодні дії стосовно забезпечення інспекторів праці можливістю здійснити інспекційне відвідування вчинено не було, чим створено перешкоди інспекторам праці у виконанні їх посадових обов`язків.

27. Також, в акті застережено, що у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, копія цього акта та письмова вимога про надання документів від              04 вересня 2020 року № ОД708/1742/ПД надіслані об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

28. 08 вересня 2020 року т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області оформлено на ім`я позивача повідомлення за № 15/01-33-8793 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. У повідомлені зазначено про одержання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 04 вересня 2020 року № ОД708/1742/ПД для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відповідно до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України. Зазначено, що про результати розгляду справи про накладення штрафу буде додатково повідомлено у строки, передбачені пункту 4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

29. Згідно фіскального чеку, вказане повідомлення надіслано позивачу 09 вересня 2020 року.

30. 28 вересня 2020 року т.в.о начальника Головного управління Держпраці в Одеській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 04 вересня 2020 року № ОД708/1742/ПД, враховуючи ненадання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 станом на 04 вересня 2020 року документів, які були зазначені у вимозі від 29 серпня 2020 року № ОД708/1742/ПД, винесено постанову                                   № ОД708/1742/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачене абз. 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, у розмірі 80000,00 грн. Вказану постанову направлено позивачу 28 вересня 2020 року рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації.

31. Уважаючи постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 28 вересня 2020 року № ОД708/1742/АВ/П/ТД-ФС протиправною, фізична особа-підприємець ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

32. Касаційна скарга Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення не враховано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а, від          15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17.

33. Скаржник зазначає, що підтверджено вчинення позивачем перешкод при здійсненні уповноваженими особами відповідача інспекційного відвідування, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 Кодексу законів про працю України.

34. Касаційна скарга Головного управління Держпраці в Одеській області на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року обґрунтована відсутністю законодавчого закріплення розміру винагороди адвокату за надання правничої допомоги, що в свою чергу, унеможливлює визначення чітких сум щодо оплати зазначеної допомоги. Зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 щодо надання документів, які підтверджують витрати на правову допомогу.

35. Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвокат Негара Р.В. подав відзиви на касаційні скарги Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року, у яких просить залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

36. У відзиві на касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвокат Негара Р.В. зазначає, що посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а та від 15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17 є повністю безпідставним.

37. Також зазначено, що відсутність у органу контролю фактичних даних, що можуть свідчити про порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю, виключають правові підстави, передбачені підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823, для винесення керівником рішення про проведення інспекційного відвідування.

38. У відзиві на касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на додаткову  постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвокат Негара Р.В. зазначає, що виходячи з наявних у справі матеріалів, апеляційний суд правильно визначив обґрунтованими витрати позивача, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги адвоката, співмірними витрати із розглядом справи та ціною позову. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, узгоджений умовами відповідного договору, підтверджений актом надання послуг, у тому числі в частині обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості. Непідтвердження розрахунковим документом факту оплати послуг не спростовує їх надання та одержання позивачем.

39. На переконання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Негара Р.В.,  висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому й не мали враховуватись судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної додаткової постанови, оскільки справа № 826/1216/16 та справа № 420/13105/20 не є релевантними, адже Великою Палатою Верховного Суду в справі № 826/1216/16 було піддано аналізу законодавство, яке було чинним до прийняття Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII. Спірні ж відносини врегульовані Кодексом адміністративного судочинства в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року, а саме главою 8 цього Кодексу.

40. Представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвокатом Негарою Р.В. заявлено клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від                 11 листопада 2021 року.

41. Клопотання про закриття касаційного провадження обґрунтовано тим, що висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а та від                           15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17 стосуються правовідносин, які не є подібними до спірних правовідносин у цій справі, а тому Верховним Судом помилково відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі                 № 420/13105/20.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права

42. Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

43. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823                          (далі - Порядок № 823).

44. Пунктом 2 Порядку № 823 передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

45. Відповідно до пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:
1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) рішення суду;
5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;
6) інформація:
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;
8) доручення Прем`єр-міністра України;
9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;
10) запит народного депутата України;
11) невиконання вимог припису інспектора праці.

46. Згідно із пунктом 6 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.

47. Пунктом 11 Порядку № 823 визначено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

48. У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою (пункт 14 Порядку № 823).

49. Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;
вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;
порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;
недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України           «Про військовий обов`язок і військову службу»,           «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - у чотирикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;
недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення;
вчинення порушення, передбаченого абзацом дев`ятим цієї частини, повторно протягом року з дня виявлення порушення - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

50. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення                         (далі - Прядок № 509).

51. Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту)                                     (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

52. Пунктом 4 Порядку № 509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

53. Отже, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів на підставі, зокрема звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

54. Підставою для здійснення інспекційних відвідування, зокрема  є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

55. Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування. Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, є обов`язковою для виконання.

56. Відмовою у допуску до проведення відвідування, зокрема є ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

57. Створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформацію, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставою для складання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

58. За порушення законодавства про працю та зайнятість населення штрафи накладаються на підставі, зокрема акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

59. Як установлено судами попередніх інстанцій, підставою проведення інспекційного відвідування слугував наказ т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області від 28 серпня 2020 року № 2306, виданий  на підставі службової записки головного державного інспектора Волкової О.С. від 28 серпня 2020 року. 

60. У службовій записці зазначалось, що при проведенні інформаційно-роз`яснювальної роботи було встановлено розбіжність між фактичними показниками кількості працівників та звітними показниками фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює господарську діяльність у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 .
Аналізом інформації, доступ до якої не обмежений законодавством з`ясовано (безкоштовний витяг з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), що ОСОБА_1 надає наступні послуги:
56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний);
56.30 Обслуговування напоями.
Відповідно до електронного запиту до реєстру платників єдиного податку з`ясовано, що фізина особа-підприємець ОСОБА_2 належить до 2 групи єдиного податку.

61. Зі змісту службової записки убачається, що описані обставини щодо підстав для проведення інспекційного відвідування узгоджуються з приписами підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823, а саме аналіз інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

62. З огляду на зазначене, наказ про проведення інспекційного відвідування позивача від 28 серпня 2020 року № 2306 із зазначення підстави для здійснення інспекційного відвідування підпункт 3 пункту 5 Порядку № 823 видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що  визначений законами України.

63. Головним державним інспектором 29 серпня 2020 року оформлено вимогу № ОД708/1742/ПД, якою зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 у строк до 10 год. 00 хв. 01 вересня 2020 року надати до огляду оригінали та завірені належним чином копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування: 
1) виписку з ЄДРПОУ та свідоцтво про державну реєстрацію;
2) витяг з реєстру платників податку;
3) копія паспорту громадянина України - відповідальної посадової особи (директора), ідентифікаційний код;
4) документи, що стосуються оформлення працівників при прийнятті на роботу: трудові договори, повідомлення ГУ ДПС в Одеській області щодо прийому на роботу працівників, які працюють.

64. Зважаючи на предмет інспекційного відвідування (дотримання законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин), документи, що стосуються оформлення працівників при прийнятті на роботу: трудові договори, повідомлення ГУ ДПС в Одеській області щодо прийому на роботу працівників, які працюють, є документами, які містять інформацію про працюючих працівників, тобто інформацію про наявність/відсутність трудових відносин між працівником та роботодавцем.

65. З огляду на те, що позивачем не було надано на вимогу відповідача запитувані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вчинені дії направлені на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформацію, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставою для притягнення до відповідальності за порушення законодавства про працю.

66. Оскільки метою перевірка була, зокрема перевірка з питань виявлення неоформлених працівників, тобто допущених до роботи без оформлення трудового договору (абз. 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України) у поєднанні з недопущенням до проведення перевірки (абз. 7 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України), відповідач правомірно визначив, що відповідальність позивача передбачена саме абзацом 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

67. Висновок суду апеляційної інстанції про непідтвердження висновків відповідача про вчинення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування, обґрунтований відібранням у певних осіб пояснень у день проведення інспекційного відвідування є безпідставним, оскільки  у ході судового розгляду встановлено створення перешкод позивачем, яка виразилась  у ненаданні запитуваної інформації, що позбавило уповноважених осіб відповідача реалізувати свої повноваження.

68. Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 

69. Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

70. З огляду на те, що рішення суду апеляційної інстанції, яким задоволено позовні вимоги підлягає скасуванню, додаткове рішення про розподіл судових витрат слід скасувати.

71. Щодо клопотання представника позивача про закриття касаційного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

72. Обґрунтовуючи клопотання про закриття касаційного провадження представник позивача зазначає, що у справах № 200/11885/18-а та № 826/7706/17 Верховним Судом фактично сформульовано правовий висновок щодо повноважень органів державного контролю (територіальних органів Держпраці України) під час здійснення заходів контролю витребувати інформацію та документи на власний розсуд, самостійно визначати їх перелік та обсяги. 

73. На переконання представника позивача висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а та від 15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17 стосуються правовідносин, які не є подібними до спірних правовідносин у цій справі.

74. Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

75. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

76. Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

77. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:
суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;
спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

78. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

79. У постанові від 19 травня 2020 року (справа № 910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

80. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

81. Дослідивши постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а та від 15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17, Судом установлено, що предметом оскарження були постанови територіальних органів Держпраці України винесені за ненадання позивачами документів на виконання вимоги.

82. За результатами розгляду справ Верховний Суд дійшов висновку про те, що ненадання документів для проведення перевірки є фактичним недопущенням до її проведення. У ході судового розгляду підтверджено вчинення позивачами перешкод при здійсненні уповноваженими особами відповідача інспекційного відвідування, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 Кодексу законів про працю України.

83. Зважаючи на предмет та підстави позову у справах № 200/11885/18-а, № 826/7706/17, Судом установлено, що вони є релевантними до обставин цієї справи (№ 420/13105/20), а тому твердження  представника позивача про те, що справи № 200/11885/18-а, № 826/7706/17 стосуються правовідносин, які не є подібними до спірних правовідносин у цій справі, є безпідставним.

84. З огляду на те, що у справах  № 200/11885/18-а, № 826/7706/17 та (№ 420/13105/20 подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, клопотання представника позивача про закриття касаційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

85. У ході касаційного перегляду рішення суду апеляційної інстанції підтвердились обставини, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження, а саме неврахування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а та від 15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17.

86. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

87. Виходячи з викладеного та ураховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що у зв`язку із неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та додаткова постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року підлягають скасуванню, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року- залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвокату Негарі Радіону Віталійовичу у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року.

Касаційні скарги Головного управління Держпраці в Одеській області задовольнити.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року скасувати.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.  

Суддя-доповідач                                                                                              Н.В. Коваленко

Судді                                                                                                                     Я.О. Берназюк 
               
                                                                                                                              В.М. Шарапа