Справа № 306/62/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       24 березня 2023 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
       суддів: Куштана Б.П., Джуги С.Д.
розглянувши в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року про повернення заяви, постановлену суддею Вінер Е.А., за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , відділ з питань соціального захисту населення Свалявської міської ради про визнання опікуном дружини

встановив:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою де заінтересовані особи ОСОБА_2 , відділ з питань соціального захисту населення Свалявської міської ради про визнання опікуном дружини.
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.
Заява мотивована тим, що заявник не має процесуальної дієздатності для звернення до суду із заявою про призначення його опікуном.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу суду, як незаконну та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви по суті.
В обґрунтування скарги посилається на те, що він є особою, яка має право звернутися до суду із заявою про визнання його опікуном своєї дружини. Зазначає, що ОСОБА_3 надала суду пояснення що бажає щоб її опікуном був саме її чоловік – ОСОБА_1 , а не її мати ОСОБА_2 . 

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до частин 2, 7 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Частиною 3 ст. 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. 
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання його піклувальником. Заяву мотивував тим, що в провадженні суду перебуває справа №306/1802/21 за заявою ОСОБА_2 про визнання його дружини ОСОБА_3 недієздатною та встановлення над нею опіки.
Вказану заяву просив прийняти до спільного розгляду із заявою матері ОСОБА_2 у справі №306/1802/21, допитати його та дружину в якості свідків та у разі визнання дружини частково обмеженою в дієздатності, визнати його опікуном ОСОБА_3 .
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.
Як на підставу повернення заяви, суд першої інстанції посилається на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, а саме, у заявника відсутня процесуальна дієздатність для звернення до суду із заявою про призначення його опікуном.
Однак, такий висновок суду колегія судді вважає неправильним та передчасним.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Судом першої інстанції не враховано того, ОСОБА_1 , як чоловік ОСОБА_3 , щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки, має право звертатися до суду із такою заявою і таку слід розглядати разом із заявою ОСОБА_2 у справі №306/1802/21 та вирішити її по суті.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. п. 3. 4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року про повернення заяви скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 березня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: