ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року	Львів	Справа № 300/144/22 пров. № А/857/9949/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Григоруком О.Б.) в адміністративній справі № 300/144/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,

                                                     В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, в якому просив: 
-          визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні йому до загального трудового стажу, пільгового стажу та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
-          зобов`язати пенсійний орган зарахувати йому до загального трудового стажу періоди:
з 01.11.1984 по 14.11.1986 -  проходження військової служби у Збройних Силах;
з 23.02.1990 по 03.05.1992 - роботи на посаді завскладом в Івано-Франківському об`єднанні громадського харчування МСТ;
з 01.01.2008 по 31.08.2008 - роботи на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»;
з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 - роботи на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТОВ «Варєганська транспортна компанія-2»;
з 20.04.2012 по 31.12.2012 - роботи на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в ТОВ «КНГ-СЕРВІС»,
-          зобов`язати пенсійний орган зарахувати йому до стажу роботи в шкідливих умовах праці періоди роботи:
з 14.09.1999 по 31.08.2008 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин», за Списком №2 виробництв, робіт, професій. посад і показників затверджених постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 (Розділ 12 підрозділ 2130200а-14012) та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (Розділ 12, підрозділ-12.2а);
з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 - на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТOB «Варєганська транспортна компанія-2», за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (Розділ 12, підрозділ-12.2а);
з 12.02.2013 по 30.10.2017 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в AТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин», за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36  від 16.01.2003 (Розділ 12, підрозділ-12.2а) та постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 (Розділ 12, підрозділ-12-1а),
-          зобов`язати пенсійний орган призначити та виплатити йому з 18.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та відповідним пакетом документів, проте відповідач безпідставно відмовив йому призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 155150002567 від 24.09.2021.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоди:
з 01.11.1984 по 14.11.1986 - проходження військової служби у Збройних Силах;
з 01.01.2008 по 31.08.2008 - роботи на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»;
з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 - роботи на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТОВ «Варєганська транспортна компанія-2»;
з 20.04.2012 по 31.12.2012 - роботи на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в ТОВ «КНГ-СЕРВІС».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи:
з 14.09.1999 по 31.08.2008 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»;
з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 - на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТOB «Варєганська транспортна компанія-2»;
з 12.02.2013 по 30.10.2017 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в AТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин»,
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 18.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке вважає рішення суду першої інстанції прийнятим за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди з 01.01.2008 по 31.08.2008, з 01.09.2008 по 31.12.2012, оскільки не сплачувалися страхові внески до пенсійного фонду Російської Федерації (далі - РФ). Пільговий стаж не визначено, так як періоди роботи на посаді машиніста підіймача потребують уточнення, оскільки в жодній з пільгових довідок не вказано тривалість і періоди роботи вахтовим методом. Крім того в трудовій книжці є записи про роботу на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, проте в ній відсутня інформація, в яких умовах працювала особа, та не вказується, чи була така особа зайнята певними роботами або на певних виробництвах протягом робочого дня. Також вказує на те, що до страхового стажу позивача не зараховано період з 01.11.1984 по 14.11.1986 проходження військової служби у Збройних Силах, оскільки прізвище у військовому квитку не відповідає паспортним даним. Також зазначає, що суду надана довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 про проходження військової служби, яка не надавалась пенсійному органу.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.09.2021 звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 155150002567 від 24.09.2021, яким відмовлено позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначено, що страховий стаж роботи позивача становить 22 роки 4 місяці, при необхідних - 25 років; пільговий стаж - 00 років 00 місяців, при необхідному - 12 років 6 місяців. При цьому, за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивача не зараховано спірні періоди:
з 23.02.1990 по 03.05.1992, оскільки є необумовлені виправлення;
з 01.11.1984 по 14.11.1986 - проходження військової служби у Збройних Силах, оскільки прізвище у військовому квитку не відповідає паспортним даним;
з 01.01.2008 по 31.08.2008, з 01.09.2008 по 31.12.2012, оскільки не сплачувались страхові внески до пенсійного фонду РФ.
Пільговий стаж не визначено, так як періоди роботи на посаді машиніст підіймача потребують уточнення, оскільки в жодній з пільгових довідок не вказано тривалість і періоди роботи вахтовим методом (а. с. 64).
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відповіддю від 04.10.2021 повідомило позивача, що в результаті розгляду заяви позивача від 17.09.2021 та доданих до неї документів прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та про підстави прийнятого рішення (а. с. 42).
Не погоджуюсь з правомірністю такої відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції мотивував це тим, що відповідач обґрунтовано не зарахував до страхового стажу позивача період з 23.02.1990 по 03.05.1992 з підстав наявності необумовлених виправлень, оскільки у записі № 12 трудової книжки позивача одночасно містяться виправлення в місяці дати звільнення та в місяці дати наказу № 23-к на підставі якого було внесено цей запис про звільнення позивача. 
В цій частині рішення суду фактично не оскаржується, тому за правилами статті 308 КАС України відсутні підстави для перегляду цього рішення у наведеній частині.

Задовольняючи в решті позовні вимоги суд першої інстанції мотивував це тим, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
Враховуючи наведене, відповідачем безпідставно не взято до уваги спірні періоди робіт позивача на території Російської Федерації: з 01.01.2008 по 31.08.2008 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»; з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 - на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТОВ «Варєганська транспортна компанія-2» та з 20.04.2012 по 31.12.2012 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в ТОВ «КНГ-СЕРВІС».
Також довідками АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин», ТOB «Варєганська транспортна компанія-2» та AТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин» підтверджено спірні періоди роботи позивача на посаді машиніста підіймача, передбаченій Списком № 2, повний робочий день з відпрацюванням річного балансу робочого часу, зайнятість безпосередньо на об`єктах по добуванню нафти, газу та газового конденсату.
А довідкою, виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.10.2021 за № 2352 підтверджується період з 01.11.1984 по 14.11.1986 проходження позивачем військової служби у Збройних Силах.
Враховуючи до загального та до пільгового стажу за Списком № 2 вказані спірні періоди роботи позивача, суд дійшов висновку, що загальний стаж роботи позивача становитиме не менше 25 років, стаж роботи за Списком № 2 становить не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, а тому позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є вірними з огляду на таке.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі – Закон України № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (частина третя статті 4 Закон України № 1058-ІV).
Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається  працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383) визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Так, пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Як видно з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, позивач працював:
з 14.09.1999 по 31.08.2008 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» (а. с. 21, 22);
з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 - на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТОВ «Варєганська транспортна компанія-2» (а. с. 22 - 24);
з 20.04.2012 по 31.12.2012 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в ТОВ «КНГ-СЕРВІС» (а. с. 25, 26).
12.02.2013 по 30.10.2017 - на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в AТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин» (а. с. 26, 27).

Відповідно до довідок АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» № 894 від 02.10.2017, № 103 від 09.07.2021, в період з 14.09.1999 по 31.08.2008 позивач працював на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин», вахтовим методом роботи, повний робочий день, повний робочий тиждень, з виконанням річного балансу робочого часу, у відповідності до ст. 91 Трудового Кодексу РФ, занятий безпосередньо у добуванні нафти, газу і газового конденсату і на інші роботи не відволікався (а. с. 32, 33).
Згідно довідки АТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» № 147 від 02.10.2017 в періоди з 24.09.1999 по 31.08.2008 позивач отримував заробіток, що враховується для розрахунку пенсії за період з 1999 по 2008 роки. В примітці вказаної довідки зазначено, що з 01.01.2004 по 31.12.2007 страхові внески в пенсійний фонд РФ нараховувалися та сплачувалися у відповідності з законодавством РФ. В періоди з 24.09.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2008 по 31.08.2008 страхові внески в пенсійний фонд за іноземних громадян не нараховувалися та не сплачувалися (а. с. 34).
Відповідно до довідки ТOB «Варєганська транспортна компанія-2» № 324 від 17.05.2021 у спірні періоди з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 позивач працював на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТOB «Варєганська транспортна компанія-2», вахтовим методом роботи, повний робочий день, повний робочий тиждень, занятий безпосередньо у добуванні нафти, газу і газового конденсату і на інші роботи не відволікався; норму робочого часу відпрацював у повному обсязі (а. с. 35).
Згідно довідки ТOB «Варєганська транспортна компанія-2» № 56 позивач отримував фактичний заробіток, що враховується для розрахунку пенсії за період з 01.09.2008 по 31.03.2012. В примітці вказаної довідки зазначено, що з 01.09.2008 по 31.03.2012 страхові внески на обов`язкове пенсійне страхування не нараховувалися та не сплачувалися (а.с. 36).
Також, згідно довідки ТOB «Варєганська транспортна компанія-2» від 19.05.2021 за № 329 позивач отримував фактичний заробіток, що враховується для розрахунку пенсії за період з 2008 по 2012 рік. У примітці вказаної довідки зазначено, що в спірні періоди з 01.09.2008 по 31.12.2011 страхові внески в Пенсійний фонд РФ не нараховувалися та не сплачувалися у відповідності з законодавством РФ. У період з 01.01.2012 по 18.04.2012 страхові внески в пенсійний фонд РФ нараховувалися та сплачувалися у відповідності з законодавством РФ (а. с. 37).
Відповідно до наказу ТOB «Варєганська транспортна компанія-2» від 17.09.2010 за  № 342 проведено атестацію робочих місць по умовам праці в цьому товаристві (а.с. 38, 39).
У відповідності до довідки AТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин» № 1865 від 29.07.2021 в період з 12.02.2013 по 30.10.2017 позивач працював на посаді машиніст підіймача вахтовим методом роботи, повний робочий день, повний робочий тиждень, з повним виробітком встановленої річної норми робочого часу (а. с. 41).

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується те, що позивач в оскаржувані періоди працював на посаді машиніста підіймальних машин яка віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановами Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (Розділ 12 підрозділ 2130200а-14012), № 36 від 16.01.2003 (Розділ 12, підрозділ-12.2а), № 461 від 24.06.2016 (Розділ 12, підрозділ-12-1а).
Працював позивач вахтовим методом роботи, разом з тим цими ж матеріалами підтверджено те, що працював він повний робочий день, повний робочий тиждень, занятий був безпосередньо у добуванні нафти, газу і газового конденсату і на інші роботи не відволікався; річну норму робочого часу відпрацював у повному обсязі.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про те, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди з 01.01.2008 по 31.08.2008, з 01.09.2008 по 31.12.2012, оскільки не сплачувалися страхові внески до пенсійного фонду Російської Федерації (далі - РФ), колегія суддів зазначає позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу, позаяк відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
Крім того, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу позивача через те, що за іноземних осіб, які працювали на території РФ, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оспорювані періоди, протягом яких позивач працював на посаді машиніста підіймача 6-го розряду, підлягають зарахуванню до його загального і пільгового трудового стажу.

Також довідкою, виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.10.2021 за № 2352 підтверджується період з 01.11.1984 по 14.11.1986 проходження позивачем військової служби у Збройних Силах, а тому цей період теж підлягає зарахуванню до загального трудового стажу позивача.
При цьому колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне взяти до уваги зазначену довідку, незважаючи на те, що така не подавалась до пенсійного органу, позаяк це забезпечить найбільш повний та ефективний засіб правового захисту порушеного права позивача на зарахування стажу та призначення пільгової пенсії.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що зараховуючи до загального та до пільгового стажу за Списком № 2 вказані спірні періоди роботи позивача, загальний стаж роботи позивача становитиме не менше 25 років, стаж роботи за Списком № 2 становить не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, тому позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року в адміністративній справі № 300/144/22 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин