Дата документу 03.04.2023 Справа № 335/6478/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 335/6478/22                                            Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/609/23 Соболєва І.П.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       Головуючого:                Бєлки В.Ю.
               Суддів:                        Кухаря С.В.
                               Онищенка Е.А.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Черкашина Івана Івановича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,
В С Т А Н О В И В:
       У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 грудня 2020 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 06 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказує, що на даний час дитина досягла повноліття та виплати аліментів була припинена в наслідок цього факту.
В той же час, наразі їх донька не одружена, не працює, самостійного доходу не має та продовжує проживати разом з ним, а також навчається за контрактом у вищому навчальному закладі.
Зокрема, донька є студенткою 3 курсу Запорізького національного університету, спеціальність - психологія.
Відповідно до договору про надання освітніх послуг вартість навчання складає 57 450,00 грн., термін навчання складає 3 навчальні роки, тобто до 2025 року.
Вказані обставини виключають можливість працевлаштування доньки, у зв`язку з чим у неї виникає потреба у матеріальній допомозі батьків.
Наразі, витрати по утриманню дитини несе лише він, відповідачка матеріальну допомогу не надає, ігнорує намагання вирішити це питання в позасудовому порядку.
В той же час, відповідачка має змогу надавати допомогу дитині з огляду на те, що інших дітей вона не має, офіційно працевлаштована, отримує заробітну плату та має рухоме і нерухоме майно.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту подання цього позову і до досягнення дитиною 23 річного віку.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року, з урахуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2023 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісячно, починаючи з 3 жовтня 2022 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Черкашин І.І. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази по справі. При визначені розміру аліментів, не враховано обставини, що мають істотне значення по справі, матеріальне становище дитини та платника аліментів та його реальні можливості на даний час щодо сплати аліментів. Поза увагою суду залишилось, що батьки зобов`язані утримувати дитину за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відсутні докази, що відповідачка є працездатною та має заробіток, не надано жодних доказів щодо її матеріального становища та наявності у неї нерухомого майна чи цінного рухомого майна, або наявності інших доходів. Залишилось поза увагою, що відповідачка має батьків пенсіонерів, які потребують з її боку допомоги на утримання. Розмір аліментів у рішенні суду необґрунтований. Вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частин нададуть можливість забезпечити інтереси дитини. Просить змінити рішення суду, позов задовольнити частково, стягнути з відповідачки аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду з 03.10.2022 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення останньої 23 років, в іншій частині позову відмовити.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 ,, виданого відділом РАЦС Хортицького РУЮ м. Запоріжжя 27 лютого 2004 року, актовий запис Згідно з паспортом,         ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою № 86 від 27.09.2022 року та договором № 184/22СД ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу ЗНУ за денною формою навчання/контракт. Вартість навчання складає 57 450 грн.
З меморіального ордера № МВ57368469 вбачається, що 26.09.2022 року ОСОБА_2 сплатив за 3 семестр 2 курсу 9 575 грн. за навчання ОСОБА_3 
01.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладений договір оренди квартири. Орендна плата складає 5000 грн. Комунальні послуги оплачує орендар.
Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, суд першої інстанції, виходив із встановлених у справі фактичних обставин, зокрема врахував стабільний дохід відповідача, що підтверджено матеріалами справи, а також його можливість надавати матеріальну допомогу. 
Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідачки знаходяться її батьки є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції встановлено, що вони є пенсіонерами та отримають пенсію від держави.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що позивач здійснює утримання дочки, тому з урахуванням встановлених фактичних обставин необґрунтованим є доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції обставин, передбачених частиною першою статті 182 СК України.
З огляду на викладене, колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди відповідача із ухваленими у справі судовими рішеннями.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку, що встановленому розмірі до закінчення його навчання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанцій - без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Черкашина Івана Івановича залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 03 квітня 2023 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                С.В. Кухар

                                                               Е.А. Онищенко