Постанова
Іменем України
01 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 127/34633/21
провадження № 61-7941св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М. (суддя -доповідач),
суддів: Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Стрільчука В. А., 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: директор Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецька Ольга Авксентіївна, Вінницька обласна станція юних натуралістів,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кравець Ростислав Юрійович, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької О. А., Вінницької обласної станції юних натуралістів про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона з 16 серпня 1999 року і до відсторонення, а саме до 07 грудня 2021 року, працювала на посаді керівника гуртків відділу сільського господарства у Вінницькій обласній станції юних натуралістів.
Позивач зазначала, що 04 жовтня 2021 року на сайті Міністерства охорони здоров`я України опубліковано наказ Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року № 2153, який містить такі положення: 
«Обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема, підлягають працівники:
1. Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів;
2. Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів;
3. Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освітніх закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності».
Позивач вказувала, що 07 грудня 2021 року наказом директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької О. А. № 194-ОСд її відсторонено від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання до профілактичних щеплень.
Позивач вважала, що цей наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
У своєму позові ОСОБА_1 просила визнати протиправним і скасувати наказ директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької О. А. від 07 грудня 2021 року № 194-ОСд про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ; зобов`язати Вінницьку обласну станцію юних натуралістів поновити позивача на роботі шляхом допуску її до роботи на посаді керівника гуртків відділу сільського господарства у Вінницькій обласній станції юних натуралістів; стягнути із Вінницької обласної станції юних натуралістів на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, і мотиви їх ухвалення
Вінницький міський суд Вінницької області своїм рішенням від 03 червня 2022 року (у складі судді Антонюка В. В.) позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправним та скасував наказ директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької О. А. від 07 грудня 2021 року № 194?ОСд про відсторонення від роботи ОСОБА_1 .
Позовні вимоги в частині зобов`язання Вінницької обласної станції юних натуралістів поновити на роботі ОСОБА_1 шляхом допуску її до роботи на посаді керівника гуртків відділу сільського господарства у Вінницькій обласній станції юних натуралістів та в частині допуску негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі залишив без розгляду.
Стягнув з Вінницької обласної станції юних натуралістів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення, починаючи з 07 грудня 2021 року до 01 березня 2022 року в розмірі 23 788,80 грн.
Відповідно до статті 430 ЦПК України допустив негайне виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час відсторонення в межах суми платежу за один місяць.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсторонення працівників у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень від інфекційних хвороб до яких Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та календарю профілактичних щеплень в Україні затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 11 серпня 2014 року № 551) дифтерію, коклюш, кір, поліомієліт, правець, туберкульоз, відбувається тільки у порядку, встановленому законом, а не підзаконним актом, чи наказом керівника міністерства, підприємства чи організації тощо.
Суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.
Отже, суд першої інстанції зауважив, що в правовому аспекті цієї норми закріплено та обумовлено процедуру відсторонення працівника від роботи, відповідно до якої виникнення права у роботодавця на відсторонення працівника від роботи відбувається тільки за наявності необґрунтованої відмови особи за поданням відповідної, тобто уповноваженої посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби.
Таким чином, в разі надання працівником обґрунтованої відмови, відсутні підстави у посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби для подання, а у роботодавця права на відсторонення працівника від роботи.
Крім того, Закон не містить, поняття необґрунтована відмова від щеплення, як і не містить вказівок в якому виді подається зазначена відмова і в який орган. А тому, особа на свій розсуд обирає форму відмови та орган для її подання і жодна посадова особа, у зв`язку з відсутністю в Законі поняття необґрунтованої відмови немає права надавати їй будь-яку кваліфікацію, так як сама відмова в межах права повинна містити лише ознаки письмового чи усного обґрунтування. 
Також суд першої інстанції зауважив, що оскаржуваний наказ приймався на виконання незаконних нормативних актів Кабінету Міністрів України та Міністерства охорони здоров`я України, що ще раз підтверджує його незаконність.
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Вінницький міський суд Вінницької області своїм додатковим рішенням від 20 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково.
Стягнув з Вінницької обласної станції юних натуралістів на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5 000 грн.
В задоволенні іншої частини вимог відмовив.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені позивачем підлягають стягненню. Суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.
Не погодившись з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2022 року та додатковим рішенням цього ж суду від 20 червня 2022 року, директор Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецька О. А. оскаржила їх в апеляційному порядку.
Вінницький апеляційний суд своєю ухвалою від 11 серпня 2022 року зупинив апеляційне провадження у справі № 127/34633/21 за позовом ОСОБА_1 до директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької Ольги Авксентіївни, Вінницької обласної станції юних натуралістів про визнання протиправними та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 130/3548/21 за позовом  ОСОБА_3 до АТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що правовідносини у справі № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_4 до АТ «Укрзалізниця» (що є предметом перегляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду) та у справі, що переглядається, є подібними.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою від 07 липня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справу № 130/3548/21 призначено до судового розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Враховуючи пункт 10 частини першої статті 252 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), апеляційний суд вважав, що наявні підстави для зупинення провадження в цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку вказаної цивільної справи.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кравець Р. Ю., просить скасувати ухвалу апеляційного суду і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, зупиняючи розгляд справи до розгляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду справи № 130/3548/21, залишив поза увагою вимоги пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, яким передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 
Заявник у касаційній скарзі зауважив, що станом на час подання касаційної скарги на розгляді Верховного Суду перебуває низка інших проваджень, відкритих за касаційними скаргами учасників процесу у справах, пов`язаних з незаконним відстороненням працівників через їхню відмову від експериментальної вакцинації від COVID-19, але жодна з них не передана на розгляд палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Провадження у суді касаційної інстанції
Касаційна скарга подана до Верховного Суду  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кравець Р. Ю. 15 серпня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.
У січні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2023 року справу призначено до розгляду.
Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи
Апеляційний суд під час апеляційного перегляду встановив, що у Верховному Суді на розгляді перебуває касаційна скарга ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року у цивільній справі № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_4 до АТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Ухвалою від 23 травня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного суд від 04 травня 2022 року у справі № 130/3548/21.
Ухвалою від 07 липня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справу № 130/3548/21 призначено до судового розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.
Вінницький міський суд Вінницької області своїм рішенням від 03 червня 2022 року (у складі судді Антонюка В. В.) позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав протиправним та скасував наказ директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької О. А. від 07 грудня 2021 року № 194?ОСд про відсторонення від роботи ОСОБА_1 . Позовні вимоги в частині зобов`язання Вінницької обласної станції юних натуралістів поновити на роботі ОСОБА_1 шляхом допуску її до роботи на посаді керівника гуртків відділу сільського господарства у Вінницькій обласній станції юних натуралістів та в частині допуску негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі залишив без розгляду. Стягнув з Вінницької обласної станції юних натуралістів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення, починаючи з 07 грудня 2021 року по 01 березня 2022 року в розмірі 23 788,80 грн.
Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, директор Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецька О. А. оскаржила їх в апеляційному порядку.
Вінницький апеляційний суд своєю ухвалою від 11 серпня 2022 року зупинив апеляційне провадження у справі, що переглядається, до перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 130/3548/21.
Постановляючи ухвалу, апеляційний суд виходив із того, що оскільки спірні правовідносини в цій справі та у справі № 130/3548/21 (що є предметом перегляду Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду) є подібними, отже наявні підстави для зупинення провадження в цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку вказаної цивільної справи. З цих підстав апеляційний суд вважав за необхідне зупинити провадження, посилаючись на пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України.
З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується, виходячи з такого.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку: а) палатою; б) об`єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними справи до свого провадження.
Така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).
Відповідні правові висновки щодо застосування норм процесуального права викладені у постановах Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 607/18957/18 (провадження № 61-17486св19), від 21 липня 2021 року в справі №  265/2189/20(провадження № 61-14007св20), від 18 травня 2022 року у справі № 296/685/20 (провадження № 61-11691св21).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Верховний Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
Зупиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції не врахував, що цивільна справа № № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22), на час постановлення оскарженої ухвали, до закінчення перегляду якої у касаційному порядку апеляційним судом зупинене провадження у цій справі, перебувала на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду а не палати, об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду.
За таких обставин підстави, передбачені пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду у касаційному порядку цивільної справи № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України від 22 грудня 2005 року №3262 «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Так, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року справу № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106017654).
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року справу № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) прийнято Великою Палатою Верховного Суду до розгляду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106426768). 
Однак, на час розгляду апеляційним судом справи та постановлення оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у цій справі з підстав, визначених в оскаржуваній ухвалі.
З урахуванням наведеного, ухвала Вінницького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року підлягає скасуванню. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку про задоволення касаційної скарги та скасування ухвали суду апеляційної інстанції, яка постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кравець Ростислав Юрійович, задовольнити.
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    І. М. Фаловська
Судді:                                                                                               С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук